110 7. Vesterhavskystens Natur og Historie 



Fohr er kun den sydlige Del Gest, paa hvilken alle Kirkebyer 

 ligge, medens de nordlige to Trediedele ere inddiget, frugtbar Marsk. 

 Mellem Fohr og Amrum ere Vaderne dækkede af til Dels meget 

 store Morænesten og ude i Havet skal der ved Fohr være et Stenrev. 

 3) De inddigede Marskøer, d. e. lavt liggende Øer, som alene 

 bestaa af Marsk og ved store Diger maa værnes mod Oversvømmelser 

 fra Havet, nemlig Pelworm og Nordstrand, Rester af en i historisk 



Fig. 58. Høet bjerges paa Marskengene ved Bordrup (Ho Bugt). (Fot. af Dr. Wesenberg-Lund). 



Tid (navnlig 1362 og 1634) ødelagt stor 0. 4) De ikke inddigede 

 Marskøer, nemlig de 11 smaa, i Havet inden for Fohr og Amrum 

 liggende »Halliger«, som Bnchenau betegner som »hine poesiomslyngede, 

 ensomme Øer«, der kun ligge en Meter eller lidt mere hævet over 

 Havet, saa at Værfterne med Boligerne i lang Afstand se ud, som 

 om de flyde umiddelbart paa Havets Nogle ere ubeboede, andre be- 

 boes kun af een Familie og de iieste af nogle faa. Grove taler om 

 disse Øers Millioner af Fugle, der ofte antages for Skyer i Hori- 

 sonten og undertiden, naar de flyve op i en halv Mils Afstand, give 

 et Lydindtryk, som om Vesterhavet med eet væltede sig ind over den 

 lave Strand, hvorpaa man befinder sig (1857, S. 154). Paa en enkelt 

 Hallig er der lidt Geestbund^. 



Gest, Marsk og Klit ere altsaa de tre Hovedformer af geologiske 

 Dannelser, som Vesterhavskysten fremviser. Gesten er afsluttet i sin 

 Udvikling, Marsk og Klitland er endnu paa mange Steder i Nydan- 



^ Plinius skriver om Marsklandets lave Øer, at de ved dagligt Højvande ligne 

 Søfarende, ved Stormfloder Skibbrudne. 



^ Om Halligerne er der en stor Litteratur; se bl. a. Kohl, Meijn, Biernatzky, 

 Trdger, Petermanns Mittheilungen 1892, 1893, 1894, 189(3. 



