114 



7. Vesterhavskystens Natur og Historie 



førte Materiale bliver tilbage paa Vaderne og bundfældes her under 

 Ebben, hvor Vandet er i Ro. Slikvaderne ere ofte nærmest dyn- 

 dede, medens Sandvaderne ere faste at træde paa. Dyndbund findes 

 mange Steder i Havet. Kerer man f. Eks. fra Fastlandet over til 

 Manø i Ebbetiden, en Strækning paa omtrent 6 km (se Kortet, Fig.61), 

 gaar Vejen mest hen over en Bund, der er saa jævn og fast som 



Fig. 62. Kort over den nordlige Ende af Fanø og det tilgrænsende Vand. 

 (Efter Generalstabens Maalebordsblad). 



et Logulv. Vejen er afmærket med Koste, men paa det dybeste Sted 

 er Rækken dobbelt, fordi der her til Siderne af den er Slikbund, 

 hvor Heste og Vogn vilde synke dybt i. Da denne Bund ikke tør- 

 lægges ved Ebben, er der her ingen egentlig Slik vade. Men Fanø 

 giver et Eksempel paa en saadan. Hosstaaende Kort (Fig. 62) viser, 

 at der paa Nordenden af Fanø ligger en Vade, hvis enkelte Bælter 

 ere betegnede Sandorme -Vade og Corophium -Vade ; dette er en Sand- 

 vade, hen over hvilken Vandet med stigende Flod rask strømmer mod 

 Øst. I Bugten 0. f. Nordby er der derimod en udpræget Slikvade; 

 her er Vandbevægelsen og Bølgerne mindre stærke; her bundfældes 

 Slikken. I Flodtid ser man en eneste Vandflade naa fra Fanø over 

 til Fastlandet, der i det højeste er mere blank paa en Strækning 

 ude over Vaden, fordi Bølgebevægelsen her er svagere (se Fig. 60) ; men 

 saa snart det ebber, dukker en grønlig Banke op af Vandet (Fig. 59), 



