7. Vesterhavskystens Natur og Historie 



115 



paa hvilken der endnu længe findes lidt Vand, som blinker i Solen, 

 og paa hvilken Maager og andre Havfugle i Mængde søge Bytte. 

 Paa denne Vade kan man ikke færdes uden at træde dj'bt ned, maaske 

 synke i til Knæerne. I nogle Timer ligger den over Vandet, saa 

 forsvinder den igen under dette. 



Et andet smukt Eksempel paa Fordelingen af de to Slags Vader 

 har man ved Fanøs Sydende, ved Sønderho, og det et nok saa smukt, 

 fordi vi paa en ganske kort Strækning have begge Slags Vader sam- 



Fig. 63. Vade ved Sønderho ved Ebbetid, set fra Sydenden af Fanø mod Nordøst, med Sønderho i 

 Baggrunden. I Forgrunden Sandvade, nærmest Byen den mørkere Slikvade. (Fot. af Dr. Wesenberg- 



Lund, 1903). 



lede og gaaende over i hinanden. Her er en svag Bugt, aaben mod 

 Sydøst, ved hvis nordlige Rand Sønderho ligger (Fig. 61). Ved Syd- 

 enden af Bugten, der tillige er Sydenden af Fanø i det Hele, er der 

 en typisk Sandvade, og her forer Vind og Strøm stadig Sand til (og- 

 saa Beboerne søge at fremme Opsamlingen af Sand til Værn for deres 

 Havn), saa at et Øre udvikler sig mod Øst, der afgrænser Bugten 

 bedre mod Syd. Men længere mod Nord gaar denne Sandvade (Fig. 63) 

 over i Slikvaden, og ud for selve Sønderho, i Læ af Landet, har man 

 den typiske, grønne (af Planter bevoksede), dybt dyndede Slikvade. 

 Billedet viser dette; i Forgrunden ses Sandvaden med dens Sand- 

 ormeskud; men mellem Sønderho, der ses i Baggrunden, og Sand- 

 vaden ses en mørkere Flade — Slikvaden. 



Det følger af sig selv, at Slik- og Sandvader ved de jævneste 

 Bindeled kunne glide over i hinanden. 



JResultatet af denne af Vandet foretagne Sortering af Materialet 

 er da dette, at vi paa Øernes mod Vest vendte, altsaa for Havet 



