120 7. Vesterhavskystens Natur og Historie 



hammer i forrige Aarhundredes 3die Tiaar først henledte Opmærk- 

 somheden paa den (jvfr, AA. S.LX— LXII; S. 146). Den kan paavises 

 helt rundt fra det midterste Nørrejylland langs Vesterhavets østlige 

 og sydlige Kyster over Holland og Belgien over til Englands Kyster, 

 og dens Styrke tiltager mod Syd. Om den endnu vedvarer, vides 

 ikke. Bewentlow angiver, at i Mands Minde har ingen Sænkning 

 været at spore. Fra Belgien foreligge Angivelser om, at den har 

 vedvaret der endnu ind i Middelalderen og er bleven efterfulgt af 

 en Hævning. 



Andre Vidnesbyrd om denne »store Nordsøsænkning« og om de 

 ved den foraarsagede Landødelæggelser ere følgende. 



Marsken hviler mange Steder paa Moser. Under hele Elb-Marsken 

 findes saadanne i større eller mindre Dybde [Detlef sen, S. 28), 

 f. Eks. ved Gliickstadt i 5 m Dybde; Føhrs Marsk hviler paa en 

 Tørvemose, der er 1 m mægtig [Meyn. S. 691). Efter Forch- 

 hammer (1841, S. 29) hviler Marsken snart paa fast Mose, snart paa 

 »Hængemose«, og »paa mange Steder synker Jordboret, efter at det 

 har boret 6—12' gennem det fasteste Marsk-Ler, pludselig 20—30' 

 ned og naaer først derpaa den faste Sandbund«. Wilster- og Kremper- 

 Marskerne i Holsten synke derfor stadig, skønt langsomt. Forch- 

 hammer antager, at naar Marsken er bleven saa mægtig, som den 

 er\ skyldes dette en fortsat Synken af Landet og en dermed fortsat 

 Marskdannelse paa lavt Vand. Grove skriver (1857, S. 170), at over- 

 alt ved Slesvigs Vestkyst og i Marsken findes meget betydelige Lag 

 af Tørv under Klægjorden, og at Tørven endog kan naa op til 20' 

 Tykkelse. 



Disse under Marsken liggende Moser maa utvivlsomt, i alt Fald 

 for en meget stor Del, være samtidige med de undersøiske Moser og 

 ere blevne sænkede under Havet ved den samme store Sænknings- 

 bevægelse af Jordskorpen. Naar Marsken ligger saa dybt, som den 

 gør, kan dette dog ogsaa skyldes den Sammentrykning af Moserne, 

 som den paalejrede Marskjord har fremkaldt. Pellworm var (efter 

 Meyn^S.in) endnu i historisk Tid et meget højt Marskland, men 

 ligger nu under ordinær Flodhøjde, fordi Jorden er bleven sammen- 

 trykket. Naar Stormflodernes Ødelæggelser bleve saa forfærdelige, at 

 een Stormflod, den meget omtalte i 1634, kunde borttage 16 Kirke- 

 sogne af Øen Nordstrand, saa maa utvivlsomt disse mange Tørve- 

 moser under Marsken være blevne skæbnesvangre derved, at naar 

 Vandet først fik revet Hul paa dem, kunde det overliggende, ellers 

 mere uangribelige Land, skylles bort [Grove o. A.). 



Alle de undersøiske og under Marsken liggende Moser høre vel 



1 Eiderstedts Marsk skal hvile paa Strandsand i en Dybde af 26' og mere. 



