9. Sandalgerne 145 



I stor Modsætning hertil staa 



E. Diatoméerne; de ere nemlig til Stede i meget stort An- 

 tal af Arter (Listerne fra 1904 omfatte omtrent 80, hørende til c. 

 30 Slægter), og ofte tillige i meget stort Individantal, men paa 

 Grund af deres ringe Størrelse er det ikke dem, der give Laget Ka- 

 rakter. Med hvilken Artsrigdom Diatoméerne kunne være til Stede 

 fremgaar af, at i en enkelt lille Prøve fandtes omtr. 50 Arter i saa 

 ligelig Antal, at ingen Art kunde siges at være fremherskende K 



Ved Vintertid, da Vaderne for en Del vare dækkede af Is og 

 Sandenes Bund haardfrossen indtil 10 cm's Dybde, fandtes de blaa- 

 grønne Alger ganske levende og friskgrønne i denne frosne Bund, og 

 for Diatoméerne gælder det samme, at mange vare levende. 



De forefundne Diatoméer ere ogsaa overvejende Salt- og Brak- 

 van dsf or mer, saaledes som man maatte vente. De ere gennem- 

 gaaende fritlevende Former. »Fastsiddende Slægter, som Cocconeis og 

 Synedra, ere forholdsvis tilbagetrængte, og kolonidannende Arter (som 

 f. Eks. Schizonema og Amphipleura ruHlans), der ellers ere vel kendte 

 fra Stene og Alger ved vore Kyster, ere sjældne. Baand- og kæde- 

 dannende Slægter som Achnantes, GrammatopJiora og Melosira ere 

 som Regel ikke meget fremtrædende« (Østrup 1. c). 



De blaagrønne Sandalgers geologiske Betydning er me- 

 get stor, idet de bidrage til Landdannelse. Naar Sand tilføres med 

 Vind eller Strøm og lejres paa en Bund, hvor disse Alger findes, 

 ville de, idet de søge op mod Lyset, vokse ind mellem Sandkornene 

 og binde disse fastere sammen, især naar de ere forsynede med for- 

 slimende Skeder. Fortsættes dette Arbejde af Algerne, vil Landet 

 blive ved at vokse baade i Højde og i horisontal Udstrækning, indtil 

 visse Grænser ere naaede, men da ville Blomsterplanter træde til og 

 fortsætte paa den dannede Grundvold. 



Den første, der, saa vidt jeg ved, har haft Blik for Algers Betyd- 

 ning ved Landdannelse, er Hofman Bang. 1818 skrev han en lille 

 Afhandling: »Om Confervernes Nytte i Naturens Husholdning«^. 

 1823 skrev han om samme Æmne under Titlen: »Angaaende de paa 

 det Inddæmmede ved Hofmansgave fremkomne Planter«, og 1824 

 gaves et Tillæg hertiP. 



Ved Odensefjord, syd for Hofmansgave, inddæmmedes et Areal af 



^ I Vandhuller paa Stranden kan Bunden være brun, og naar Vandel er for- 

 dampet, kan Sandetvære brunt,væsentligaf Diatomeer(seWarmingl904,ListeH,S.31). 



^ „De usu confervarum in oeconomia naturæ", som 1825 gengaves paa Dansk i 

 D. k. Danske Videnskabernes Selskabs Skrifter 2. Bd. 



3 Tidsskr. f. Naturvidenskaberne, I (1822), II (1823) og III (1824). 



Warming: Straudvegetation 10 



