156 



10. Kveller-Vegetationen 



Kimplanterne ere afbildede Fig. 83. Det kan bemærkes, at de 

 paa Rodhalsen have meget lange Eodhaar, der tjene til en foreløbig 

 Fasthæftelse i Bundens Slik og Alger (Fig. 83 A, C), og at Kim- 

 bladene ere de eneste nogenlunde store, vegetative Blade, som Planten 

 har; Fig. 83 G— K vise, at straks efter dem be- 

 gynder den »bladløse«, leddede Stængel. 



Kimbladene ere sammenvoksede til en kort Skede 

 (Fig. E), nede i hvilken man ved Tvær- og Længde- 

 snit (Fig. 83, F og L) ser Kimknoppen med dens første 

 Bladanlæg. Kimbladene i Tværsnit ses Fig. 83, D : et 

 Palissadevæv er anlagt paa Oversiden. 



Salicornias Anatomi er behandlet af flere, først 

 og fremmest af Duval Jouve og De Bary, senere af 

 Batalin, Hultherg. (Se Literaturfortegnelsen). 



Her skal kun anføres, at der under Huden først 

 findes et Grønvæv af omtrent to Lag Palissadeceller, og 

 at Barken inden for dette hovedsagelig er et storcellet, 

 farveløst Vandvæv med faa og meget snævre Intercel- 

 lulærrum, men gennemvævet af et Net af tynde Kar- 

 strænge, som fra de laterale af de Strænge, der fra 

 Gentralcylinderen bøje ud mod Bladene, udgaa nedad 

 i det nedenfor liggende Stængelled (Fig. 83 M, N). Dette 

 er en Bygning, som ligner visse Ørkenplanters Stæng- 

 lers og Blades (se f. Eks. Volkens's Flora d. iigypt. arab. 

 Wuste, tab. XI, 4, 5 ; tab. XII, 1, 3, 4 o. fl.). Hertil kom- 

 mer ovenikøbet Forekomsten af Spiralceller med tætte 

 Vindinger i Bladenes frie Dele og hos nogle Arter til- 

 lige i Stængelen, hvis Betydning synes at være den, 

 at tjene som Vandbeholdere i trange Tider. Duval 

 Jouve har iagttaget, at de kunne være luftfyldte, og 

 kalder dem derfor „cellules aériféres". Disse mange 

 Ligheder med Ørkenplanter staa besynderhg umoti- 

 verede; de staa i Forbindelse med den mærkelige, 

 endnu noget gaadefulde Lighed i Bygning, der paa saa mange Punkter er 

 mellem Saltbundsplanter og Tørhedsplanter. 



Spalteaabningerne ere ligesom Hudcellerne strakte paa tværs af Stænge- 

 lens Længdeakse og ikke nedsænkede (Fig. 83, O) ^. 



Fig. 82. Salicorniaherbacea. 

 Stængler i April Maaned, 

 besatte med Svampen Pleo- 

 sporaSaJsolæ. Nogle tilbage- 

 blevne Frø i Spiring; i B 

 er forneden den i Blom- 

 sterhulheden indesluttede 

 øvre Ende af Kimen afbil- 

 det. (E.W.). 



^ Literatur: Duval Jouve, Des Salicornia de FHerault (Bull. Soc. Bot. de France, 

 t. XV, 1868). Buchenau u. Focke, Die Salicornien der deutsehen Nordseekiiste (Naturv. 

 Verein, Bremen, 1872, III Bd., S. 199). De Bary, Anatomie. Batalin, Gongrés inter- 

 national de botanique et d'horticulture réuni å St. Petersborg. 1884. Winkler, Die 

 Keimpflanze von Salicornia herbacea L. (Abhandl. Bot. Vereins Brandenburg; XXVIII, 

 32 — 33, m. Fig.). Hultherg, Anatomiska undersokningar ofver Salicornia, foretrådesvis 

 S. herbacea L. (Lunds Univers. Årsskrift, XVIII). Brick, Beitråge z. Biologie ... der 

 baltischen Strandpflanzen, i Schrift. naturforsch. Ges. Danzig, VII, 1888. A. Schultz, 

 Deutsche Bot. Ges. IV. Vandenherghe i Botanisch Jaarboek uitgegeven door Dodonæa, 

 Gent 1890, p. 162—194, med PI. V— VI. Dangenrd i Bull. de la Soc. bot de France 35, 

 1888. Warming, 1890, 1897. 



