188 12. Havgræs-Vegetationen 



Maade; den kan ikke have \igget saaledes i Jorden, og Redderne 

 kunne ikke have haft de Vækstretninger, som de nu indehave. Endnu 

 tydeligere fremgaar dette af Fig. 99; umuligt kunne Rødderne i Hav- 

 bunden have krydset hverandre saaledes som nu, eller Skuddene have 

 vokset i saa divergerende Retninger. Der har fundet en Krumning 



Fig. 99. Riippia, fra Kallebodstrand. (Tegn. af Eug. W ). 



af Rodstokken Sted, da den toges op fra Bunden, og Rygsiden af 

 den maa aabenbart staa i et Slags antagonistisk Forhold til Bugsiden, 

 saa at den strækker sig og bliver konveks, samtidig med at den 

 trykker denne sammen, naar den Modsand, som Bunden gør, op- 

 hæves. (Noget helt andet er, at de Sideskud som, maaskeførsti Sept.— 

 Oktob. udvikle sig fra de nederste Dele af de lange, opad voksende 

 Løvskud hos Ruppia spiralis, vokse stærkt nedad og øjensynlig stræbe 

 efter at naa Bunden for saa der at vokse videre paa sædvanlig Rod- 

 stok-Vis). Denne Ejendommelighed hos de nævnte Rodstokke maa 

 i høj Grad være nyttig for dem, naar de pløje sig frem. 



I denne Sammenhæng kan anføres, at jeg har set de tæt til Jorden 

 nedpressede Skud af Lycopodium inundatum paa samme Maade straks 

 krumme sig nedad, naar de blive revne løs fra Bunden. Med disse Be- 

 vægelsesfænomener maa utvivlsomt ogsaa sammenstilles de stærke Krum- 

 ninger nedad, som de mod Jorden fast nedtrykte Blade af mange Roset- 



