194 12. Havgræs-Vegetationen 



banken] er Bunden saa langt, som Planterne har naaet omkring, 

 bleven fastere og højere end uden for deres Omraade, fordi disse tæt 

 og rigt forgrenede Alger have en særlig Evne til at samle og fast- 

 holde Ler- og Sandpartikler imellem sig«). 



Om det er Vandets forskellige Saltholdighed, der er Grunden til 

 Forskellighederne i Mængden af disse Alger i de forskellige Egne af 

 Landet, vil vel forst blive klart, naar deres Udbredning bliver bedre 

 studeret og tillige Vandets Saltholdighed paa de forskellige Steder 

 konstateret. Men det synes, som om Characeerne ikke ynåe stor Salt- 

 holdighed, og at de derfor optræde med størst Rigdom og Mængde 

 i det sydøstlige Danmarks mange lavvandede Vige og Nor med det 

 svagt saltholdige Vand. Nogle Vegetationsskildringer herfra ville 

 oplyse herom. 



K a r e b æ k s f j o r d i Sydsjælland er mod Syd afgrænset fra Havet ved 

 Øen Enø, saa at der kun ved dennes Ender er to snævre Forbindelser 

 med Østersøen. Da den i Nord modtager Vandet fra Sjællands største 

 Aa, Susaa, maa dette være meget brakt eller fersk. Dette er formodent- 

 lig Grunden til , at Bændeltang ikke gaar langt ind i dens sydlige 

 Del; den faar længere inde i Fjorden en Stedfortræder i Potamoge- 

 ton pectinatus. »Mudderbunden« findes paa de dybeste Steder 

 med store Masser af raadnende Søsalat, Enteromorpha og andre Planter; 

 røres op i Bunden, bliver Vandet uklart, og røde Svovlbakterier ses 

 mellem de fnuggede Smaadele, som svæve i Vandet, ligesom ogsaa 

 Svovlbrintestank mærkes. Søsalat trætfes forøvrigt frisk grøn paa 

 Dybder indtil 3 m, og der kan være utrolige Masser deraf; den synes 

 intet Sted at være fasthæftet. Ligeledes findes her store løse Filt- 

 masser af Krølhaarsalgen (Chætomorpha linum). 



Sundet øst for Gauno er en Slags Mudderbund med lavt Vand 

 over; det er fyldt med et bundløst, umaadelig løst Mudder, over 

 hvilket der paa sine Steder kun staar V2— ^/s m Vand. Der gaar 

 ingen Strøm her igennem. Raadnende Alger ligge oven paa Mudderet, 

 og paa sine Steder vokser Potamogeton pectinatus ret talrigt, men i 

 elendige, med laadne, graalige Masser af epifytiske Djt og Planter 

 besatte Eksemplarer. Kun een Blomsterplante synes at trives godt 

 her, nemlig Najas marina, hvis brunliggrønne Skud ses oven paa 

 Mudderet i en Vanddybde af indtil 1 m. 



Strandbæltet er paa sine Steder dannet af Rørsumpe, som nær- 

 mere omtales i Kap. 14, men er ellers betegnet ved en lys Sandbund 

 undertiden med mange Skaller og Smaasten; det har en rig Vege- 

 tation af Ruppia spiralis og Zannichellia palustris; desuden findes 

 Ruppia maritima f. brachypus. Disse Planter optræde oftest i grønne 

 eller grønbrune Samlag som Pletter af indtil flere Metres Længde 



