204 13. Lermarsken ved Vesterhavet 



er her den eneste Blomsterplante paa alle de lave Volde, som strække 

 sig ud i Vandet; Grøfterne mellem disse indtages af Zostera- Vegeta- 

 tionen, der enkelte Steder paa Billedet kommer til Syne i Vandfladen. 

 Fig. 102 viser ligeledes, at den danner det yderste Bælte af Land- 

 vegetationen, men tillige, at der ude paa Slikvaden pletvis kan være 

 et lidt højere Niveau, som Kvelleren har lagt Beslag paa (de mørke 

 Partier paa Billedet), Et godt Billede af, hvor store Flader der 

 kan dækkes af den alene, findes hos ReinJce (1903 b, S. 91). 



Billederne vise ogsaa, at Kvellerplanterne blive meget kraftigere 

 og staa tættere end paa Sandvaden; de befinde sig aabenbart bedre 

 paa den vaade og løse samt næringsrige Dyndbund (de naa her 

 undertiden en Højde af 30 cm). Dog ses Bunden allevegne mellem 

 de enkelte Planter, og er den samme brune, ekskrementrige Bund, 

 som ude paa Vaden. 



Wesenherg-Lund skriver 1. c. om Dyrelivet: Inde i Salicornia-Bæltet har 

 Hydrobierne deres Liv inddelt i en Flodtid, hvori de kryber om, og en 

 Ebbetid, hvori de garderer sig mod Tørken, afventende ny Fiodtid. En stor 

 Del sætter sig fast paa Salicorniernes yderste Grenspidser, kitter Mundingerne 

 af Husene fast til Planten . . ., en endnu større Del graver sig ned i Slikken, 

 men altid saaledes, at Skalmundingen gennem et Hul staar i Forbindelse 

 med Omverdenen. Derfor har Slikken mellem Salicornierne i Ebbetiden 

 et ganske gennemhullet Udseende. Luften har gennem Hullet fri Passage 

 ind til Dyret. Naar da Vandet kommer, lukkes Luftblærerne for en kort 

 Tid inde i Skalmundingen, men de udstødes snart, hvorpaa Omkrybningen 

 begynder. I begyndende Flodtid høres overalt paa Slikvaderne en uafbrudt 

 knitrende Lyd, fremkaldt af de talløse Luftblærer, der ere blevne hængende 

 i Hullerne, og som springe, naar Vandet kommer. 



Paa Bunden mellem Kvellerplanterne ligge ligesom paa Zostera- 

 Vaden mange løse Alger; talrige Pletter af Blaagr en alger ses, og 

 i dens Overflade leve ogsaa mange Diatoméer. 



En Liste over Diatoméerne fra Salicornia-Bæltets Overflade ved Nord- 

 by (Juli 1903) findes hos V^arming 1904, S. 32. I en anden Prøve fra De- 

 cember 1903 fandtes følgende Arter: Amphora coffeiformis Ag. ( = A. sa- 

 lina W. Sm.); Diploneis didyma (Ehr.) Cl.; Melosira nummuloides *(Bory) Ag. ; 

 Navicula digitoradiata Grey, N. lanceolata (Ag.) Ktz. phyllepta Ktz., N. pere- 

 grina Ehr., N. pygmæa Ktz ; Nitzschia apiculata (Grey) Grun; N. navicu- 

 laris (Bréb.) Grun., N. punctata (V^. Sm.) Grun., N. Sigma V^. Sm. ; 

 Pleurosigma angulatum Quekett — ligeledes Salt- og Brakvandsarter, men 

 for største Delen andre end i den første Liste; om heri ligger en væ- 

 sentlig og mere konstant Afvigelse maa nærmere undersøges. 



Kvellervegetationen anses for at være en udmærket Slikfanger; 

 de oprette og stive Planter med de udspærrede Grene virke som en 

 Si; de bryde Bølgeslag og Strøm, og i det roligere Vand mellem 

 dem synker Slikken til Bunds. Naar Flodvandet har trukket sig 

 tilbage, ses Planterne derfor undertiden overtrnkne med en graalig 



