206 13. Lermarsken ved Vesterhavet 



Den er en Land vegetation, hvis Arter atter ordne sig mere eller 

 mindre tydeligt bæltevis efter Højden over Havet. Det første Bælte er 

 A. Andelgræssets Bælte (Glycerietum GI. maritimæ; Festuce- 

 tmn F. thalassicæ). Med dette begynder egentlig først Engdannelsen 

 og Fremkomsten af en tætslutttet, økonomisk nyttig Plantevækst, 

 Marskengen. Andelgræssets Vækst og Livsforhold skildredes i Kap. 11, 

 under Sandmarsk. Det er, ligesom Kveller, et Eksempel paa, at den 

 samme Art kan vokse baade paa Sand- og paa Lerbund; det vokser 



Fig. 106. Andel-Eng ved Nordby med Triglochin maritimum. Udsigt mod Øst ud over Vaden og Land- 

 vindingsgrøfterne. Dyndvaden er noget synlig. 



dog bedst paa den sidste; det synes, som om det afgørende for det 

 er et vist Maal af Fugtighed og Salt. 



Er Bunden bleven højnet saa meget, at Vandet sjældnere gaar 

 højt op over den. fortrænges Kvelleren af Andelgræs. Andel skal 

 efter Reventlow indfinde sig allerede paa Steder, der ved ordinær Flod 

 ere dækkede af 1 Fod Vand; Weher angiver, at den ved almindelig 

 Flod dækkes saa meget af Vandet, at kun Spidserne stikke op, men 

 Bæltets yderste Rand dækkes aabenbart ikke alle Vegne daglig saa 

 meget. I Kveller-Samlagene kan man undertiden ude i Vandet se 

 enkelte Andeltuer, men i Almindelighed avancerer Andelbæltet i 

 sluttet Trop. Langs Randen af den egentlige Eng ser man Andelens 

 lange, udløbende Skud strække sig ud over Kvellerbunden, ligesom 

 Arme, der søge at erobre den; men allerede tæt inden for Randen 

 har den ved den ovenfor omtalte Voksemaade ved udløbende Skud 

 (S. 161) dannet et sammenhængende, lavt, næsten fløjlsagtigt 

 Dække, der dog ikke er tættere, end at Lerbunden kan ses gennem 

 det; Kvelleren er her ofte helt forsvunden, formodentlig fordi den 



