208 13. Lermarsken ved Vesterhavet 



Rolle, saa at der kan tales om særlige Samlag. De hosstaaende 

 Billeder vise dette. I Fig. 105 ser man fra Vandsiden ind over Marsk- 

 engen; i Forgrunden er den endnu en temmelig ren Andeleng, men 

 længere tilbage ere Tuerne af Triglochin maritimum til Stede i saa 

 stor Mængde, at der kan tales om et Triglochin-Bælte, et Triglochine- 

 tum. Paa Fig. 106 ses en lignende Eng med frugtbærende Triglochin 

 og Asters. Fig. 107 er en Andel-Asters-Eng, idet talrige, blomstrende 

 og frugtbærende Asters ere indstreede i den fugtige Del af Engen 

 nær ved Vandgrænsen. Ogsaa f. Eks: paa Tipperne findes saadan 

 Andel- Asters-Eng (seMentz, 1900), hvilket jeg ogsaa har set anden Steds. 



Andre Steder er det andre Arter, der optræde, f. Eks. Obione 

 pedunculata, eller længere syd paa O. porhdacoides og Cocldearia offici- 

 nalis, eller de nævnte Arter optræde i andet Forhold. Paa faa ITnd- 

 tagelsei' nær ere Andelengens Arter urteagtige Planter. Der 

 findes aldrig Lav eller Mos i den, og knap nok Svampe uden 

 snyltende; en og anden Agariciné kan vel indfinde sig der (f. Eks. 

 Psalliota campestris i store Mængder), men utvivlsomt kun paa 

 Steder, hvor de græssende Dyr have lagt deres Ekskrementer. Der- 

 imod træffer man foruden, som anført, Blaagronalgernes slimede eller 

 slibrige Overtræk ogsaa undertiden Fawc/^en'a'ernes sortegrønne, fløjls- 

 agtige Maatter, baade paa Fanø og i andre Strandenge. 



Efterhaanden forandres Forholdene, og vi komme til det næste 

 højere Trin: 



B. Harril- Bæltet (Jnncetum J. Oerardi). Indad mod Land er 

 der en svag Stigning af Bunden, der dog er tilstrækkelig til at hid- 

 føre Forandringer i Plantevæksten. Andelgræsset bliver stadig sjæld- 

 nere og forsvinder til sidst, og Harril træder i Stedet samt ogsaa 

 pletvis Kryb-Hvene, og med dem blive andre Arter almindeligere 

 og mere fremtrædende. Vi have da et højere Bælte af Strandeng, 

 svarende til Sandmarskens. 



Grunden til, at Bunden yderligere er bleven højnet, kan være for- 

 skellig. I nogle Tilfælde har Sandflugt ført Sand hen over Marsk- 

 engen og nedsat dens Værdi, og dette synes at være Tilfældet med 

 de vestlige Dele af Nordbys Marskeng; i andre Tilfælde er det kun 

 den fortsatte Tilførsel af Slik m. m. fra Havet, der er Grunden, alt- 

 saa det Materiale, som de hver 14. Dag indtrædende Springfloder 

 og som Stormfloder føre med sig; de sidste kunne desværre ogsaa 

 føre ret meget Sand med sig. De mange Hydrobia-Skaller, som findes 

 højt oppe i Engen, har Højvande naturligvis ogsaa fort derop. 



Harril og Krybhvene ere Arter, der let danne Samlag, fordi de, 

 som anført i Kap. 11, have udpræget vegetativ Vandringsevne, den 

 første ved sine Rodstokke, den anden ved sine Udløbere. De danne 



