14. Østlige Syltenge 227 



Strandenge og ældre Marsk er Mosvegetationen som oftest baade 

 kvalitativt og kvantitativt fattig. Den Art, som her findes hyppigst 

 og i størst Mængde, er Hylocomium sqtmrrosum. Af andre Arter 

 vokse her ofte Brynm pendnlum, B. indinatiim, Pottia Heimii, P. 

 intermedia, P. DavaUiana, Dicranum scoparium, Ceratodon jnirpnretis, 

 AmbJystegium (f. Eks. elodes og polygamum), Hypnttm prælonymn, H. 

 Mildeanum, H. ridahidum, Acrocladium o. a. Paa højere liggende 

 Bunde, f. Eks. græsklædte Strandfælleder, komme andre, mere xero- 

 file Arter til, hvorimod de hydrofile Amblystegier mangle. Paa 

 saadanne Steder vokse f. Eks. Polytrichum juniperinum, Pohlia nu- 

 tans, Antitrichia curtipendula, Thyidium Philihertii, T. dbietinum, 

 Hypnum lutescens og Hylocomium parietinum, undertiden ogsaa Bar- 

 bnla cylindrica, Brynm capillare og Astrophyllnm hornum. Findes 

 Skov i Nærheden, optræde ofte Arter fra denne langt ude paa Fælleden. 



Dannelsen af de østlige Strandenge. Ved enhver Strandengs 

 Dannelse bliver der Spørgsmaal om følgende Faktorer : 1) Materialet, 

 der hidføres; 2) Kraften, der bringer det til Stedet, og 3) Maaden, 

 paa hvilken det kommer til Ro, navnlig Planterne, som hjælpe 

 med til at samle det op og binde det til Pladsen. Ved Vesterhavs- 

 kysten er det, som jeg nu har vist. Strøm og Vind, der bringer 

 Materialet til Veje ved Sandmarskens Dannelse, og en Række Planter, 

 der hjælpe med til at opsamle det; ved Lermarskens Dannelse er det 

 væsentlig Tidevands-Strømmene (Floden), som bringer Materialet, og 

 væsentlig de samme Planter, der samle det. (Ved Tipperne er det 

 Skjernaaens Dynd, der bliver opsamlet). Da Tidevand er saa svagt 

 eller helt mangler øst for Halvøen, og da Sandflugt kun paa ganske 

 enkelte Steder vil kunne spille en Rolle, maa det for det første blive 

 rindende Vand, nemlig Vandløbene (Aaerne) og Regnskyllene, som 

 føre de uorganiske og organiske Masser ud i Fjorde og Vige (se 

 S. 160). I Bunden af Fjordene paa Halvøens Østkyst findes altid et 

 større eller mindre Aaløb, som fører Alluvium ud i Fjorden, og ved 

 dets Munding findes da ofte Engdannelser. Ligeledes ser man ofte, 

 at der ved Foden af Bakker, som have Fald ud mod Havet, findes 

 Strandenge, hvis Jordbund vistnok væsentlig er grundlagt af det fra 

 Bakkerne i Tidens Lob nedskyllede Materiale. 



At Vinden ogsaa kan komme til at spille en Rolle, er sikkert 

 nok, og navnlig spille de af Havet opskyllede Masser af Bændel- 

 tang mange Steder en langt større Rolle end nogen Steds ved Vester- 

 havet; der er Strandenge, som vistnok næsten udelukkende ere grund- 

 lagte af dem (jvfr. Kap. 6, om Vegetationen paa Eve). Mange Øer i 



15* 



