228 15. Strand-Sumpene 



den sydfynske Øgaard ere i Følge M. T. Lange helt Sylteng; rime- 

 ligvis ere i disse i Regelen grundlagte paa Eve. 



En anden Forskel er dernæst den, at der ved Siden af de tid- 

 ligere nævnte Planter findes et andet Plantesamfund, som op- 

 samler og binder Materialet, og hvis Betydning for Engdannelsen tillige 

 bliver langt større derved, at Planterne ere langt større, hvorfor 

 Mængden af deres døde, mulddannende Dele ogsaa bliver saa meget 

 betydeligere; dette Samfund er E-ør -Vegetationen. Denne om- 

 handles i næste Kapitel. 



KAP. 15. STRAND-RØRSUMPENE 



De tre høje Stauder i Strandsumpene. Landdannelse ved dem. Eksempler fra 

 Ringkøbing Fjord, Kallebodstrand og a. St. 



Ved alle vore Kyster findes der Rørsumpe, der ere ganske paral- 

 lel e Dannelser med de ferske Vandes. De dannes af følgende tre 

 høje Arter: Scirpus Tahernæmontani Gmel., Se. maritimus L. og 

 Phragmites communis Trin. Ofte optræde disse hver for sig i rene 

 Samlag, der kunne være meget vidtstrakte, undertiden ere de i Sel- 

 skab med hverandre og mere blandede. Formodentlig er det paa 

 nogle Steder Tilfældet, der har afgjort, hvem der fik Pladsen, paa 

 andre Steder derimod smaa Forskelligheder i de ydre Kaar. De 

 kunne taale endog en saa stærk Saltholdighed som i Vesterhavet (3 7o), 

 thi de findes alle her, endog paa Steder, som Havet umiddelbart over- 

 svømmer ved Flodtid. Paa den anden Side gaa de ogsaa langt ind 

 i Østersøen; Fjordene ved Jyllands Østkyst og andre af vore Kyster 

 ere ofte omgivne af Bræmmer af Rørsumpe, der i Fjordenes Indre 

 eller ved Vandløbene gaa over i Ferskvands-Rørsumpe, idet Scirpus 

 lacustris træder i Stedet for Se. Tahernæmontani og S. maritimus, 

 hvilke to iøvrigt kan nøjes med meget lidt Salt i Vandet eller med 

 næsten fersk Vand, og hvor f. Eks. ogsaa Heleocharis palustris og 

 mange andre Arter fra Ferskvandssumpene kunne blandes med ind, 

 hvorpaa Eksempler anføres længere fremme (se ogsaa Warming, 1897). 



Vegetationens Udseende. Tagrørenes Udseende er vel- 

 bekendt: høje, bladbærende G-ræsser, hvis brede Blade ofte alle ere 

 drejede af Vinden til samme Side; store, brune, topformede Blomster- 

 stande, der begrænse de blomstrende Stængler. Blaagrøn Kogleaks 

 (Scirpus Tahernæmontani) er ikke lidt lavere end Sø-Kogleaks (den 

 naar omtr. 1 m Højde) og har en blaalig grøn Tone, medens denne 



