244 ^o- Strand-Sumpene 



des Schilfs gauz wohl erhalten dariii.« Focke gav (1904,8.260) en 

 Fremstilling af, hvoi'ledes de omdrivende Masser af Tagrør og andre 

 Arter fra Rørsumpene skylles sammen ved Flodmundingerne i Nord- 

 vesttyskland i Selskab med friskt og fossilt Træ, Brokker af Brunkul, 

 Eavstumper og mange andre lette Ting; hvordan disse Masser under- 

 tiden lejre sig i Rersumpene og kvæle de d3^bt nede i Bunden væ- 

 rende Rodstokke; hvordan der paa disse Masser af Drivgods (»diese 

 Treibgutmassen«) indfinder sig et Selskab af vandrende Planter, Be- 

 boerne af Strandbredderne og Strandbankerne. Blandt de opregnede 

 Arter nævnes ogsaa Brassica oleracea, »en Art, der kun findes al- 

 mindeligt paa Helgolands Klipper mellem den øvre og den nedre By«. 

 Focke antager, at i Nutiden ere disse sammenskyllede Rørmasser langt 

 ubetydeligere end i ældre Dage, da de dannede Underlag for Marsken, 

 bl. a. fordi Rørene nu til Dags ofte hugges bort om Vinteren. 



For det andet bidrage Rørsumpene, som paavist, tiL Landdan- 

 nelse ved at opsamle de af Vand og Vind tilførte uorganiske og or- 

 ganiske Masser, de Tang- og Algemasser o. a.. som Bølgeslaget 

 kaster op. S. 105 omtaltes, hvorledes Tagrøret kan vokse ud i og 

 fastbinde den opskyllede Bændeltang, som saa i Tidens Løb bliver 

 Tangmuld. En lignende Kombination af Eve og Rørsump kan man 

 se mange Steder, bl. a. hvor Laguner fyldes med Planterester og 

 efterhaanden koloniseres af Planterne, eller hvor der som paa de i 

 Fig. 122 og 123 fremstillede Lokaliteter er Vand mellem Rørsamlagene 

 og Landet. Et Eksempel herpaa er følgende. 



Jelsø Odde er en Fortsættelse af den højere, af Diluvium dan- 

 nede Landtunge, som skiller Lovns Bredning fra Skive Fjord. I 

 Nord løber den ud i et Øre, der kan følges som Sandrevle langt ud 

 i Fjorden. Stranden er paa de fleste Steder en almindelig, sandet 

 og gruset Strandbred med Tanglinier og Tangvolde og med Bælter 

 af Chenopodiaceer og af Honckenya; inden for den træffes en Strand- 

 vold, der er mere eller mindre sandet og bærer en kraftig, blaagrøn 

 Vegetation af Marehalm m. m., men inden for denne Vold træfies 

 brede Strandenge med en Del vandfyldte Lavninger; disse ere tydelig 

 nok Levninger af en ved Strandvolden afspærret Del af Fjorden; de 

 ere opfyldte af raadnende, findelt Bændeltang og af Havalger, og alt 

 dette gaar efterhaanden over til Dynd. Lagunerne fyldes altsaa lidt 

 efter lidt af Planterester, som Havet kaster op, og efterhaanden som 

 Bunden bliver passende, begynde Planterne at kolonisere den. Det 

 er især Scirpus Tabernæmontani, TriglocMn maritimmn og Glyceria 

 m,aritima, som gøre Begyndelsen. Man ser i Vandet spredte Grupper 

 eller Tuer af disse Planter, og hver enkelt af dem er aabenbart en 

 ung Familie. Ogsaa ses der mørkebrune, 20—30 cm høje Tuer af 



