17. Forandringer af den færdige Strandeng 255 



det er Mjn^etuer; man træller, dem beboede af to Arter, den brune 

 Myrmica ruginodes (Lath.) Nyl. og den gule Lasius flavus (L.) Fabr. 

 (bestemte af Dr. Meinert). Tuerne ligge paa et Terræn, som jeg i 

 det tidlige Foraar fandt mere eller mindre dækket med Vand, men 

 selve Tuerne vare over Vandet og terre, og Jorden i dem var løs og 

 muldagtig, meget forskellig fra Engens seje Planteskjold. Myrerne 

 beboede især de ovre og perifere Dele, maaske fordi her er mest tørt. 

 Mange andre Strandenge frembyde samme Billede (Fig. 127), og det 

 er formodentlig de samme Myrearter, der bebo dem ; paa Strandengene 

 ved Dragør ei- det i alt Fald ligeledes Lasius flavus. Fra Vester- 

 havsøerne omtales de af Kohl, FocJce og Buchenau. Denne sidst 

 nævnte, skarpsynede Iagttager har bemærket, at Plantevæksten paa 

 deres Overflade er en anden end paa Fladen deromkring, og bl. a. 

 vokser der en Del hapaxanthe Planter, som Radiola, Lepturus, Plan- 

 tago coronopus. Sagina maritima og Kokleare. Efter Focke findes 

 Cochlearia danica (der er enaarig) paa den østfriesiske Nordeney 

 især paa Myretuerne, medens C. anglica (fleraarig) især findes ved 

 Randen af Loer og Grøfter, og navnlig har man her en Vegetation, 

 der i høj Grad er Tørbundens. Her træfi"es paa Fanø f. Eks. An- 

 thoxanfhum odoratum, PotentiUa anserina og silvestris, Feshica rubra, 

 Cerastium vidgatum, Sagina prociimbens, Armeria vulgaris, Tcesdalia 

 nudicatdis, Nardus, Lusida campesfris og multiflora. Viola canina, 

 Trifolium repens, PeUigera canina, en Del Mosser, selv Hedelyng, 

 Ononis procurrens, Genista anglica, Holcus, i nogle Tuer Epipactis 

 palustris, o. fl. andre Arter, som til Dels ganske mangle paa Fladen 

 udenom. Andre Steder har jeg paa Myretuerne fundet Lohis corni- 

 culatus. Thymus serpyllum, Festuca ovina, Holcus mollis, Fmpetrum, 

 Cerastium semidecandrum, flere Mosser o. a., som ikke fandtes paa 

 selve Engfladen. 



Paa Syltengene ved Hofmansgave findes »mangfoldige Myretuer«, 

 hvis Flora Frk. Rosenberg har optegnet; den er helt forskellig fra 

 selve Engenes og antyder en mere tør Karakter (bl. a. ved Rumex 

 acetosella. Nardus stricta, Stellaria graminea o. a.). Ogsaa Faunaen 

 er efter P. E. Miiller (1884, S. 62) forskellig i en anden og mærkelig 

 Henseende, nemlig derved, at her findes Regnorme, hvilke Dyr ellers 

 af det salte Vand holdes borte fra Syltengene \ 



Grunden til, at disse smaa Forhøjninger bære en ganske anden 

 Plantevækst end den egentlige Eng, maa dels være den ringere Paa- 



^ Paa mange Strandenge, baade i Danmark, f. Eks. ved Roskilde Fjord, og ved 

 Sverrigs Kyster, ser man utallige, tætstillede Tuer, der utvivlsomt fremkomme der- 

 ved, at de græssende Kreaturer træde Hul i Engen, og idet de gaa i hverandres 

 Fodspor, uddybes efterhaanden Hullerne, og Stierne blive bredere. 



