264 17. Forandringer af den færdige Strandeng 



hovedsagelig Edocarpeer, somme Steder næsten alene Edocarpus Ut- 

 toralis, ChætomorpJia linum, Spirogyra'er, Arter af Ulothrix, Chlamy- 

 domonas, Spirulina suhsalsa, tynde Enteromorpha-Traaåe, en stor 

 Mængde Peridineer (Glenodinium) og Diatoméer; desuden var der 

 Amøber, Infusionsdyr, Rundorme og andre smaa Dyreformer i Mængde. 

 I et Vandhul i en anden Eng ved Kallebodstrand fandtes i Maj 

 Maaned Spirogyra, Oedogonium, smaa iVos/oc-Kugler, Euglena, Gleno- 

 dinium, Diatoméer og forskellige Blaagrønalger. Af Blomsterplanter 

 kan man i saadanne Vandhuller ofte finde Batrachium Baudotii og 

 smaa Samlag af Repræsentanter for Rørsumpene [Scirpus maritimus, 

 S. Tabernæmontani o. a.), ved Østersøen Juncus maritimus (Fig. 246). 

 Bunden af Huller, der ligge nær ved Stranden, beboes undertiden af 

 Sandorme og Corophier og andre Havdyr, og maa staa i underjordisk 

 Forbindelse med Havet, da Tidevandet i nogen Mon kan mærkes i 

 dem. Naar Hullerne ere udtørrede, er Bunden revnet i Polygoner 

 (se Forgrunden i Fig. 112, S. 213). 



Disse Huller i Strandengene ere altsaa meget forskellige i H. t. 

 hvad de indeholde, og til Dels staa deres Former og Indhold i en 

 bestemt Forbindelse med deres Alder. Der kan ingen Tvivl være 

 om, at de skyldes Havets Indvirkning paa Bunden, naar Engene 

 periodisk overskylles af det. Bølgeslaget i det lave Vand virker da paa 

 Bunden, udhuler den og fremkalder lave Fordybninger — Begyndelsen 

 til Hullerne; undertiden ville disse nøgne eller halvnøgne Pletter snart 

 kunne erobres tilbage af Engenes Planter, som øjeblikkelig begynde 

 at læge Saaret; smaa Kim planter af Kveller, Strandgaasefod o. a. 

 mylre frem; til dem slutte sig Mælde og Hindeknæ, Strand -Vejbred 

 og Strand- Asters, Trehage o. fl. ; de enaarige komme som Regel først, 

 de fleraarige bag efter. Fra Hullets Rand strækker Andelgræssét 

 sine nedliggende Skud hen over den nøgne Lerbund, eller det er 

 Krybhvene, der optræder; paa de østlige Syltenge er det maaske 

 Rævehale (Alopecurus genicidatus) , der paatager sig denne Rolle, og 

 heri hjælpes af Tigger-Ranunkel, Harril, Kokleare o. a. Hvis Hullet 

 i længere Tid lades i Ro for Havet, vil det blive dækket af et nyt 

 Grønsvær, og ofte ser man Huller, hvis hele Ydre vidner om, at de 

 ere dannede af Havet, men at Planterne have erobret dem tilbage. 



Ogsaa i de dybere Huller vil denne Udviklingsgang kunne iagt- 

 tages, saafremt de blot tørlægges og lades i Ro for Havet; den om 

 Sommeren i uregelmæssige Polygoner revnede Bund, som kan være 

 dækket af Tusinder af Hydrobier, af Blaamuslinger o. a. Dyrerester, 

 dækker sig paa samme Maade først med Associationer af Salturter, 

 efter hvilke der kommer andre Blomsterplanter (Triglochin maritimum, 

 Plantago maritima o. a.). Men det maa være langt vanskeligere for 



