17. Forandringer af den færdige Strandeng 265 



et større Hul inde i Strandengen at gro til og lukke sig, end det 

 er for Engen at vokse i sin Udkant, i alt Fald for Vesterhavets 

 Marskenge; thi Hullerne kunne ikke her faa den regelmæs- 

 sige Tilførsel af Slik og Sand, som Marskengen i sin Ud- 

 kant nærmest Havet, fordi Tidevandet mangler. 



I andre Tilfælde æder Vandet sig imidlertid dybere ned og bliver 



Fig. 134. En Marskeng efter Højvande; Fanø. (Fol April 1902 af Eug.W.). 



staaende i Hullet; naar da Bølgeslaget arbejder mod Kanten, kommer 

 denne til at staa lodret eller udhulet, med Grønsværets Rødder og 

 Rodstokke hængende ned, — et Vidnesbyrd om Nedbrydningen. Da 

 Vinden er foranderlig, arbejde Bølgerne snart mod een Bred, snart 

 mod en anden, og Enghullernes ganske uregelmæssige Former blive 

 den nødvendige Følge. 



Vidnesbyrd om, hvorledes Vandet kan arbejde sig ned i Engene og 

 vel netop der, hvor Bunden er svagest, afgive hosstaaende Billeder. 

 Fig. 134 viser en Marskeng paa Fanø i April; der staar endnu meget 

 Vand tilbage efter Højvande; paa sine Steder var Plantevækstens 



