17. Forandringer af den færdige Strandeng 267 



men er denne til Stede i tykkere Masser, sker dette næppe. Har 

 Tang paa denne Maade et Sted kvalt Græsvæksten, er der utvivl- 

 somt dannet et svagt Punkt i Bunden, som Stormfloderne eller ordi- 

 nært Højvande lettere kan angribe og udhule. 



De Vandhuller, der fyldes med raadnende Tang og Alger og om- 

 dannes til Bakteriesumpe, synes at have mere vanskeligt ved at lukke 

 sig end alle andre. 



En anden Faktor, der kan være medvirkende til Hullernes Dan- 

 nelse, er Køerne, der drives paa Græs paa Strandengene og træde 

 Græstæppet itu. Jeg har, som nævnt ovenfoi', mange Steder set 

 Bunden i Syltenge stærkt optraadt og hullet ved Kreaturerne. 



Ogsaa paa anden Maade griber Mennesket forandrende ind paa 

 Syltengenes Overflade. Det hænder mange Steder, at Beboerne skære 

 Græstørv af Strandengene, hvilke de saa bruge paa en eller anden 

 Maade, f. Eks. til Mønning paa Tagene. Kun det allerøverste Lag 

 af Grønsværet skrælles bort i en 5—6 Cm. Tykkelse. Straks be- 

 gynde Planterne at dække Overfladen; man ser først et brunligt, 

 slimet Lag beklæde den, og i dette vrimler det af Diatoméer, Oscilla- 

 toria'er og andre Blaagrøn-Alger, Infusorier, Amøber, Anguillula'er 

 og andre smaa Organismer. I November fandtes paa saadanne Pletter 

 i Strandenge paa Amagers Sydende en Mængde Diatoméer, af hvilke 

 mange livligt bevægede sig, og blandt hvilke der var mange smaa 

 farveløse Naviculæ, som næsten var dem af dem alle, der bevægede 

 sig livligst ( Warming, 1904, S. 34). Snart ses dernæst pletvis tynde, 

 grønne Traade lægge sig hen over Jorden eller hæve sig lidt med 

 Spidserne over den; dette er Vaucheria'erne, der begynde at væve 

 deres Filttæpper. Derpaa ses Kimplanter af Blomsterplanter spire i 

 disse Tæpper og paa den nøgne Bund; de udløbende Strandgræs 

 sende fra Kanterne deres Skud ind over Hullets Bund, og efter 

 en Tids Forløb kan dette, om Forholdene ellers ere gunstige, være 

 dækket af et nyt Grønsvær. 



