268 IS. Marskens Jordbund. Kunstig Landvinding 



KAP. 18. MARSKENS JORDBUND. KUNSTIG 

 LANDVINDING 



Marskjordens Næringsværdi. Landvinding ved Fangedæmninger og ^Grøbling". 

 Inddigning. Forland. Inddiget Marsk. 



Marskens Jordbund. Det fremgaar af den Udviklingshistorie, 

 som er skildret i det foregaaende, at der er stor Forskel paa Jord- 

 bunden i Marsken; der er lette og sandede Marskenge eller »Grøn- 

 ninger«, der er svære, lerede Marskenge, og der er selvfølgelig alle 

 tænkelige Mellemformer mellem dem. 



Sandmarskens Jordbund bliver efterhaanden dækket med et, i 

 Regelen 10 — 15 Cm. tykt, sortagtigt eller brunligt Lag, der er sejt 

 at skære igennem, fordi det er gennemvævet af Planterødder og Rod- 

 stokke. Dette er en Græstørv, et morlignende Lag, der ogsaa har 

 den samme Egenskab som ægte Morjord, nemlig at den ikke inde- 

 holder Regnorme — disse ville neppe kunne leve i en af salt Vand 

 overskyllet Bund. Dybere nede gaar dette Lag over i lyst Sand. 

 Ogsaa Slikmarskens Bund saavel som alle andre Syltenge dækkes 

 efterhaanden af en sej Planteskjold med talrige Rødder og Rodstokke, 

 der paa Grund af sin Sejhed efter Grove endog er særlig vel skikket 

 til Digebygning. At betegne dette Græstørvlag som Mordannelse, 

 vil næppe være rigtigt; det har vel Morbundens Sejhed, men frie 

 Humussyrer, som netop karakterisere den ægte Morbund, er der 

 næppe i det. 



Efter den Maade, paa hvilken Slikmarsken ved Vesterhavet dannes, 

 maa Bunden være lagdelt. Klægen er i Virkeligheden og§aa, som 

 Forchhammer omtaler, delt i utallige, overordentlig tynde Lag, men 

 dette træder sædvanligvis kun meget vanskeligt frem^; naar Storm- 

 floder aflejre grovere Materiale oven paa Slikken, vil Lagdeling na- 

 turligvis blive tydelig (Lagdeling ses Fig. S. 259). 



Slikmarskens Jordbund bestaar altsaa af overordentlig fint Ler, 

 Glimmerblade, Feldspat, Rester af Bløddyrskaller, Diatoméer, Eks- 

 krementer af Snegle og andre Dyr 2; rører man Klæg ud i Vand og 

 lægger det under Mikroskopet, ser man, selv med stærk Forstørrelse, 

 kun en Uendelighed af meget fine Partikler uden bestemt Form; i 

 Regelen findes der intet Sand. Forchhammer sammenligner Marsk- 



^ Forchhammer (1841, S. 30) beregner, at et Klæglag, der i 50 Aar er blevet 

 1 Fod tykt, maa være Resultatet af 35000 Flodtider. 



* Efter Højvande ser man undertiden Lavninger i Marskengene og selve Bunden 

 mellem Græsdækket paa de højere Steder dækkede med et hvidt Lag af de smaa 

 Hydrohia- og ^issoa-Skaller; de maa være til Stede i Titusindevis. 



