18. Marskens Jordbund. Kunstig Landvinding 



271 



bejde at bringe disse Lag op til Overfladen og 

 denne, hvilket især er besværligt, naar Klægen 

 Lag af en mindre frugtbar Jord, » Stort «^. 



sprede dem ud over 

 igger dybt og under 



Kunstig Landvinding. Det er efter det anførte intet Under, at 

 Marskens Bønder i Aarhundreder have ført en hidsig Kamp med 

 Havet, dels for at tvinge dette til at danne mere af den værdifulde 

 Jord, dels for at bevare det en Gang dannede fra at blive opslugt 



Fig. 136. Fra Østsiden af Tipperhalvocn; Udsigt mod Syd (overmod Sønder Bork). Juni 1904. (Fol af E. W.> 



af det graadige Hav. Den kunstige Landvinding gaar natur- 

 ligvis ud paa at fremme Slikafsætningen derved, at man bringer 

 større og længere varende Ro tilveje i Havet; man søger at forlænge 

 den Tid, da Strømmen kæntrer, d. e. efter at Højvandet er indtraadt 

 og Ebben begynder ; man fører derfor lave Diger, Fangedæmninger eller 

 »Laaninger« (»Lahnungen«,» Hefter«) ud i Havet, sædvanligvis lodret paa 

 Kysten og undertiden med flere Hundrede Metres Længde ; de dannes 

 af Græstørv med Halm og Ris, eller man planter Tagrør eller Strand- 



^ Kohl, Forchhammer o. A. omtale denne mørkt brune eller rødlige Jord, der 

 kan optræde pletvis midt i Marsken og er, ganske ufrugtbar; den er rig paa Svovl- 

 kies, som ved Forvitring danner et let opløseligt Jernsalt, der foraarsager, at ,saa 

 godt som intet vil vokse" paa det paagældende Sted. Den kaldes „Sturt", „Størt", 

 .Spiir" og „Knik" {Kohl III, S. 65, 321, o. A.). Forchhammer (1866, AA., S. 410) 

 anser denne „Bitterjord " for fremkommen derved, at Ferskvandstørv er kommen 

 i Vekselvirkning med Havvand og har trukket Svovl fra det. 



