18. Marskens Jordbund. Kunstig- Landvinding 273 



Inddigning. Har man nu. ved lang-varigt Arbejde og maaske 

 stor Udgift vundet nyt Land, vil man naturligvis bevare det mod det 

 lunefulde Hav, der som Kronos vil æde sine egne Bern. Det kan en 

 Sommerdag pludselig optræde som den grusomste Fjende, der bort- 

 fører Høet og dræber det græssende Kvæg; det kan om Vinteren, 

 naar Vestenstorme presser Havet op mod Kysten, og Flodtid ind- 

 træder, stige langt (4 m og mere) over den sædvanlige Højde ^ og føre 

 Masser af Sand ind over det møjsommeligt indvundne Land, saa at 

 mange Aars kostbare Landvindingsarbejder ødelægges, og det kan 

 skære store Stykker ud af Landet, som ovenfor omtaltes. 



Landet maa hegnes ved Diger. I de allerældste Tider, for et 

 Par Tusinde Aar siden, boede Befolkningen paa »Værfter« (se foran 

 S. 108), hvor man søgte Tilflugt mod Stormfloderne, saaledes som Hal- 

 ligernes Beboere i vore Dage; da havde man endnu ingen Diger. 

 Senere, da Befolkningen blev tættere og man lærte at arbejde i Fællig 

 mod den fælles Fjende, byggede man lave Sommerdiger, som kunde 

 værne mod Højvande i Sommertiden, og somme Steder maa man endnu 

 nøjes med saadanne, naar man ikke har Raad til at bygge de højere 

 og kostbare Vinterdiger, som kunne holde ogsaa de største Storm- 

 floder ude. De ældste Efterretninger om Inddigning af Marsken 

 stamme fra c. Aar 1000. Paa Saxo Grammatici Tid, omkr. Aar 1200, 

 var meget Land inddiget og rigt paa Korn og Kvæg; Saxo nævner de 

 store Stormfloder fra 1164 -dP. Den Gang havde man kun lave Diger, for 

 lave og svage, hvad de store Ødelæggelser vise, som fandt Sted i Løbet af 

 de næste Aarhundreder. Paa Valdemar d. 2densTid var Nordstrand en 

 med 59 Kirker og Kapeller; af 8 Kvadratmil frugtbart Land er nu kun 1 

 tilbage; Havet gav og Havet tog, især i den store Stormflod 11. Ok- 

 tober 1634, da formentlig c. 10 000 Mennesker omkom. (Se S. 118). 



I vore Dage ere mange Arealer omgivne af Diger ^; mange Steder 

 er der det ene Dige uden for det andet, idet der opføres nye Diger 

 uden for de ældre, alt som Landvindingen skrider frem; Nordstrand 

 er et Eksempel herpaa; det er gennemkrydset af »Mellemdiger« eller 

 Indlandsdiger inden for det alt omgivende Havdige*. 



' Ved den store Stormflod 1634 stod Vandet 1 Alen over Ribe Domkirkes Gulv, 

 som den Gang laa betydelig højere end nu. (Trap). 



■^ Saxo skriver: „For at ikke Havet skal bryde ind, er Kysten omgiven med en 

 Vold, men naar denne gennembrydes af Havet, oversvømmes Markerne og Husene, 

 og Sæden gaar til Grunde". (Vaupell 1. c. S. 261). Vaupell har en Fortegnelse 

 over de vigtigste Stormfloder fra 1164 til 1825. 



^ Mange Navne vise ved Endelsen „deich" eller (i Holland) „dyk", at det paa- 

 gældende Sted er inddiget. 



■* Manø har nu et Sommerdige, der dog ikke findes afsat paa Kortet S. 116, 

 fordi det er yngre end dette. 



Warming: Strandvegetation 1° 



