19. Syltengens Økologi 



283 



rarifiora, St. scanica; Tetragonolohns siliquosus f. maritimus; Taraxa- 

 ■cum paludosum, T. officinale; Triglodiin maritimum. I alt c. 20 Arter. 



En Del af de nævnte Arter ere nærmere omtalte af Warming (1884) og 

 Raunkiær (DBN.). Her kan anføres yderligere følgende. 



Juncus mantimus har ganske vist en vandret Rodstok, men denne er 

 saa kortleddet, at Væksten alligevel bliver mere eller mindre tueformet 

 (Fig. 124; Raunkiær DBN., S. 387). 



For Triglochin maritimum gælder noget lignende; dens Rodstok er vand- 

 ret eller lidt skævt opstigende og meget kortleddet, fæstet ved talrige Bi- 

 rødder. Væksten bliver derfor tueformet (Fig 105, 106); til sidst dør Tuen 

 ofte bort i Midten og bliver ringformet (Fig. S. 135). Naar den blomstrer, 



Fig. 139 Stykke af Rodstok- 

 ken af Triglochin maritimum 

 (C.V2). 18.Dcbr.l904. (Eug.W.). 



Fig. 140. Et lille Stykke af en Tue af Tri- 

 glochin maritimum i Løvspring. (24. April). 

 (Eug.W.). 



bliver Væksten sympodial. De zigzagstillede Skud, som ses i Fig. 139, ere 

 de sukcessive Sympodieled. Da Bladgrundene blive staaende meget længe 

 og optrævles, ville de, som hos Tunikatgræsserne, kunne tjene til Værn for 

 de unge Dele, der om Vinteren ligge dybt inde som et lille grønligt Parti 

 (Fig. 139 B, 140 D); jvlr. Raunkiær DBN., S. 26. (Fig. 140 fremstiller et lille 

 Skudkompleks af Triglochin i Løvspring og med Basis at en gammel Blom- 

 sterstand; B er en Del af et Blad, som viser Overgangstedet mellem Skede 

 og Plade ; c. Tværsnit af et Blad ; Z), Tværsnit af et Skud ; de lyse Dele i 

 Midten ere de grønlige. Fig. 139 er frugtbærende). 



Plantago maritima har en meget kraftig Primrod, der kan blive meget 

 tyk og gaa meget dybt; foroven bærer den en Mængde korte, stærkt grenede 

 Rosetskud, et udmærket Billede paa en , mangehovedet Rod" (Fig. 141); 

 den mister derfor aldrig Tuelormen, selv om den bliver meget stor^. 



Til Arterne med Pælerod høre endvidere Spergularia marina (media), 

 Armeria, der dog kan faa Trævlerod, Tetragonolobus siliquosus o. fl. 



1 Dens liniedannede, rendeformede, kødfulde Blade ere ikke blot værdifulde 

 som Foder, men samles og spises endog af Folk som en Slags Kaal under Navn 

 af ,Surrl" (Manø) eller (efter Schiøtz) „Sudder". 



