310 21. Straiidplanlenies Blornsterbiologi og Frøspredning 



de ikke røre ved Fanget , der er i omtrent samme Højde som Knapperne ; 

 dette skal dog næsten ske til sidst. Homogami eller svag Protogyni (Fanø, 

 Dragør o. a. St.). 



Eryngium maritimum. Blomsterne ere stærkt protandriske og søges af 

 mange Insekter; Honningen ligger 3 — 4 mm. dybt mellem de oprette, i 

 Spidsen noget sammensluttende Kronblade. 



Erythræa-Arievue. I Sol er Kronens Krave fladt udbredt, men den luk- 

 ker sig meget snart, naar man har plukket Planten, E. pulchellas er kun 

 halvt saa vid som E. littoralis's. Hos denne er den i den ældre Blomst 11 — 

 12 mm. i Tværmaal. Fanget synes modent, før Knapperne aabne sig; det 

 sidder i Svælget, 1^/2 mm. under Knapperne. Det kan næsten ikke und- 

 gaaes, at Støvkorn falde ned paa det; der kan findes Støvkorn strøede om- 

 kring paa Kronbladene. Homogami. 



Glaiicium luteum. De store, gule Blomster have ingen Honning; de 

 bestøves formodentlig af støvsamlende Insekter. 



Glaux maritima. De blegrøde Blomster ere homogame. Kronens Tvær- 

 maal er kun c. 5 mm. Støvknapperne staa i Højde med Fanget, men ere 

 udspærret-oprette og derfor fjernede fra det, saa at Berøring ikke finder 

 Sted; Vind eller Insekter maa udføre Bestøvningen. Bøjes Knapperne ind 

 mod Fanget, afsættes det tunge, gule Støv let paa dette. Honning synes 

 ikke at dannes (Danmark flere Steder, Øland); efter Verhoeff udsveder hele 

 Frugtknudens Overflade spredte Honningdraaber. 



Haloscias scoticum sætter rigelig Frugt paa Hirtsholmen og paa Kullen. 



Houckenya peploides er tvebo (har sjælden Tvekønsblomster eller er enbo). 

 Hanplantens Blomster have Kronblade af samme Længde som Bægerbladene ; 

 de ere meget mere iøjnefaldende (indtil 10 mm. i Tværmaal) end Hunplan- 

 tens, hvis Kronblade ere mere oprette og mfeget smaa, undertiden kun ^/4 

 af Bægerbladene i Længde, hvorfor disse Blomster ere grønne, ikke hvide 

 som Hanblomsten. Knuth, der ikke kender dens Særkønnethed, har ikke 

 iagttaget besøgende Insekter; dette har jeg heller ikke, men da den danner 

 megen Honning af de gule Kirtler ved Grunden af Bæger-Støvdragerne, og 

 da den næsten altid sætter meget rigelig Frugt, maa den utvivlsomt søges 

 af Insekter og bestøves af disse. Det synes mig ikke sandsynligt, at Vinden 

 vil kunne føre Støvet fra Hanblomsterne hen paa de ofte fjernt derfra voks- 

 ende Hunblomster. (Nærmere hos Warm'nig 1890, Festskrift udgivet af D. 

 Botan. Forening i Kjøbenhavn, S. 231). 



Lathyrus maritimus. De prægtig purpurfarvede Blomster besøges af 

 Humler. 



Odontitis riibra f. litforalis. Blomstrer til Slutningen af Juli, men enkelte 

 blomstrende Eksemplarer kunne findes endnu i September. Overlæben er 

 hvælvet over Støvdragere og Griffel. Honning dannes af en grønlig Bing ved 

 Grunden af Frugtknuden. 



SUene maritimas Blomsters Bygning synes mig ikke at afvige fra S. veno- 

 sas uden derved, at de ere mere oprette og tydehg større. Udviklingsfølgen 

 af Støvdragere og Støvfang er den samme (Warming, Festskr. fra Bot. Foren. 

 1890, S. 259). 



Spergularia-Arierne have Homogami (S. salina) og Protandri (S. marina). 

 Blomstens Diameter er (5 — 13 mm., og S. marinas Blomster ere ret iøjne- 

 faldende (se Fig. S. 213); Støvdragerne ere opret-udstaaende eller udspær- 



