54 PAPILIONACE^. 2 86 2 92. 



286. V. silvatica L. (Skogsvicker), mångårig, glatt och vidt 

 omkring klängande på närstående buskar etc; bladen 8-pariga med 

 äggrundt-aflånga, trubbiga, tunna och ljusgröna småblad; klasar i 

 bladvecken rikblommiga och långa; blommorna temligen stora, hvita, 

 med blåstrimmigt segel; baljor jemnbredt-lansettlika, svarta. — Lun- 

 dar: 7—8. 



287. V. Cracca L. (Kråkvicker), mångårig, slankigt nedlig- 

 gande, kort och tilltryckt hårig; blad 8 — 10-pariga med lansettlikt- 

 aflånga småblad; klasar långa och tätblommiga; blommorna ljusblå; 

 baljor jemnbreda, temligen trinda. — Ängar, betesmarker; 7 — 8. 

 Foderväxt. 



288. V. villosa L. (Luddvicker) skiljer sig från föregående 

 genom högre ullhårig stjelk. som slingrar sig på rågstråen, 6 — 8- 

 pariga blad, täta klasar, purpur- och blåvioletta blommor, hos hvilka 

 kronseglets klo är dubbelt längre än skifvan, samt rutlikt-ovala baljor. 

 — Åkrar; 7. 



289. V. hirsuta Koch {Errn.m L., Duf-lius), ettårig; stjelk 

 spenslig, slankig, grenig och klängande; blad 6 — 9-pariga, småhäriga, 

 småblad n. jemnbreda, trubbiga; klasar 3^6-l)lommiga, kortare än 

 bladen; krona liten, hvit- och blåstrimmig; baljor 4 linier långa, sväll- 

 da, småludna, sprötspetsade, slutligen svai-taktiga, 2-fröiga. — Åkrar, 

 torra st.: 6—7. 



290. V. tetrasperina Mönch. {=^ Erviun L., Sparf-lins) skil- 

 jes frän föregående genom mindre växt, de nedre bladens småblad 

 vigglika, klasarne af bladens längd, baljorna i spetsen rundade, glatta, 

 4-fröiga, svarta, slutligen gulaktiga. — Åkrar, ängsbackar; 6 — 7. 



291. Astragalus (jlycijphyltas L. (Sötkloört), mångårig; stjelk 

 stor, grenig, utbredd eller uppkiökt och klängande; blad 4 — 6-pariga 

 med uddblad, småblad äggrundt-aflånga, ^ :;' breda; stiplerna stora; 

 klasar kortare än bladen, tätblommiga; foder r)-tandadt; krona fjärils- 

 lik, blekgult-brunaktig; kölen trubbig; ståndare s. f.; baljor 1 , långa, 

 glatta, bågkrökta, trekantiga, genom den intryckta raedelnerven n. 

 tvårummiga. — Lundar, torr ängsmark: 6 — 7. Utmärkt och sötaktig 

 foderväxt. 



292. Lotus cornicalatus L. (Käringtand), mångårig; stjel- 

 kar flere, från rotstocken nedtryckta eller uppkrökta, 3 — 8'; blad 

 trefingrade, med fria stipler, likasom småbladen omvändt äggrunda, 

 helbräddade, undertill blågröna; blommor i täta långskaftade flockar; 



