62 POLYGONE.E. THYMELE^. ULMACE^. URTICACE^. 336 340. 



836. R. Acetosella L. (Berg-ssyra), s. f., helt rödaktig; stjel- 

 kar smala, bugtkrokiga, ^/^. — 1'; blad spjutlika; blomsamling mindre; 

 inre kalkblad s, f., slutne kring nöten och ej tillväxande. — Torra 

 st., berg; 6 — 7. 



Thyineleae. 



337. Daphne Mezereuia L. (Tibast, Källarhåls), i — 4 bu- 

 ske med gra bark på de upprätta grenarne; blad skiftevisa, lansett- 

 lika, helbräddade, framkomma ur egna knoppar i grenarnes spetsar; 

 blommorna röda, gyttrade 3 — 5 på grenarnes sidor och utvecklas före 

 bladen; kalk med cylindrisk pip och 4-deladt bräm; ståndare 8 i 2 

 rader inuti pipen; pistill ensam med n. intet stift; stenfrukt röd. — 

 Skogsbackar, lundar; 4 — 5. Bastet är skarpt blåsdragande, frukt 

 giftig. 



UlinaceaB. 



338. Ulmus numtana Sm. (Alm), högt träd med yfvig kro- 

 na; blad 2-sidiga, ovalt äggrunda med sned bas och tvärt utdragen 

 spets, sträfva, groft dubbelsågade; blommor utvecklas ur egna knop- 

 par före bladen, gyttrade på korta skaft, brunröda; kalk 5-tandad; 

 ståndare 4 — 6 med mörka knappar; pistill med två märken; frukt: 

 en rund, tvåspetsadt urnupen, enfröig vingfrukt. — Skogslundar; 4 — 

 5. Veden hård och vacker. 



Urticaceae. 



339 Urtica urens L. (Etternässla), ettårig, rent grön, bränn- 

 hårig; stjelk 1 , upprat, grenig; blad motsatta, äggrundt-ovala, grof- 

 sågade, 3-nerviga; blommor gyttrade på delade grenar ur bladvec- 

 ken, gröna, sambyggare; hanblommornas kalk likformigt 4-delad, gul- 

 grön; ståndare 4 med långa strängar och stora knappar; honblom- 

 mans kalk med 2 större och 2 små flikar; stift intet; märke pensel- 

 formigt; nöt (fröblåsa) enfröig. — Odl. st.; 5 — 9. 



340. U. dioica L. (Brännässla), mångårig, mörkgrön, gråak- 

 tigt småluden, men mindre brännhårig; stjelk upprat, 2 — 3'; blad 

 spetsadt äggrunda med hjertlik bas; blomgyttringarne talrikare, större 

 och tätare; blommorna tvåbyggare. — Odl. st., busksnår etc; 6 — 7. 

 Stjelkens tågor kunna användas som hampans; rotstocken brukas till 

 gulfärgning. 



