MYRICE^. CONIFER^. 36 — 36 2. 67 



vecken skägghäriga; knoppar skaftade; hanhängen 2 — ?i' långa, sla- 

 ka, vödaktiga, blominor: tre 4-tlelade kalkar mod 4 ståndare bakom 

 ett sköldlikt fjäll; honliängen sma i greniga knippen, blommor: 2 pi- 

 stiller med 2 stift bakom ett skärm, som sedan tillhårdnar, så att 

 honhänget liknar en rundt-oval kotte; frukt: en enfröig ovingad nöt. 

 — Sank mark; ?i — 4. Veden, mjuk och skör, bibehåller sig länge i 

 vatten; barken lemnar färg- och garfämnen. 



Myriccje. 



360. Myrica GaU L. (Pors), 1—3' buske, grå- eller rödak- 

 tig, starkt luktande, med uppstående grenar; blad lansettlikt-vigglika, 

 upptill glest sågade; hängen oskaftade längs qvistarnes toppar, myc- 

 ket tidiga, upp väta hängen, dioecistiska eller sambyggare; ståndare 

 4 — 6 inom rutlika skärm; honblommor af pistill med 2 märken in- 

 om ett hyllämne af mycket små fjäll, slutligen bildande tillsammans 

 en kotte af små enfröiga stenfrukter. — Kärr, stränder; 4 — 5. Bru- 

 kades som krydda vid ölbrygd; bladen lemna färgämne, ocli dekokt på 

 dem l)egagiias mot utslag. 



Coiiifereae. 



361. Pinus siliwstris L. (Tall), högt träd med ofta nedtill 

 naken, upptill söndergrenad stam, afflarnande bark; barr länga, kan- 

 tiga, 2 tillsammans inom en liten slida; hanblommor i oyalgulgytt- 

 ring nedanför grenens toppknopp, hvarje bestående af en mängd ut- 

 efter ett fäste ordnade ståndare, som se ut som ett Qäll med 2 stän- 

 darknappar, fyllda af rikligt frömjöl; honblomma purpurröd, nästan 

 klotrund, af en mängd utefter ett fäste ordnade öppna fruktblad, som 

 på insidan vid basen bära 2 omvända nakna fröämnen, och hvilka vid 

 mognaden bli kottens Qäll, som, innan de uppbrista, äro i spetsen 

 sammanhängande. — Skog; 5. Veden härd; begagnas jemväl till 

 tjärbränning. 



362. P. Abies L. (Gran), träd med rak, fortlöpande, ända 

 nedifrån grenig stam och ofta armgreniga smågrenar; blad ensam- 

 ma, tätt kring qvisten, fyrkantiga, rent mörkgröna; honblommorna 

 unga, purpurröda, sedan gröngula; kotten läng. hängande, rödbrun, 

 med äfven i spetsen fria, mjukare pil. — Skog; 5. Veden lösare 

 än tallens; barken användes vid garfning, af kådan beredes harz, kim- 

 rök och terpentin. Unga grenar och rötter äro mycket sega. 



