ISOÉTE^. LYCCfrODIACEyE. 497 — 4 9 9. 95 



men inuti vidgadt pipig, utanpå mångstrimniig eller refflad, enkel 

 eller i djupare, rinnande vatten med mest 5-kantiga, ej sällan 2 — 5" 

 långa, enkla grenar; slidorua 3 — 4 linier långa, med syllika, svarta, 

 ej hinnkantade tänder; axet 6 — 9 linier långt, trubbigi, i början svart. 

 — I stillastående eller rinnande vatten. 



Isoeteae. 



497. Isoetes lacustrw L. (Braxengräs), växer under vatten, 

 på bottnen af sjöar och åar; frän en mycket kort rotföi-ande rotstock 

 uppskjuter ett tätt knippe af stamblad, som äro 2— 6 , svartgröna, 

 smalt jemnbreda, sylformiga, styfva och ogenomskinliga, vid basen 

 lökformigt uppsvällda och der fyllda med stoftartadt små sporer, hvilka 

 hos de inre bladen äro mycket små, hos de yttre större och först 

 sammanhängande fyra och fyra; dessa sporer äro här gulaktiga, för- 

 sedda med låga, åslika, ofta sammanflytande ojemnheter på ytan, men 

 hos I. echinospora Dur. krithvita och försedda med fina och sprö- 

 da, utstående borst. 



Lycopodiaceae. Lummer. 



498. Lyco podium Sela c/ o L. (Lyslummer), stam vid basen 

 nedliggande och rotslående, sedan uppstigande busklik med upptill 

 klynnedelade, stadiga, n. fingertjocka, 3 — 8 höga grenar, som äro 

 jemnhöga och tätt beklädda af lansettlika, helbräddade, mörkgröna, 

 läderhårda och finuddiga blad; i vinklarne af de öfre bladen, men ej 

 bildande något ax, sitta frukterna, som bestå af ett 2-skaligt gömme, 

 inneslutande talrika med åsar försedda sporer; i stället för dessa fruk- 

 ter sitta ofta små skaftade blad-groddknoppar. — Skogar, berg. 



499. L. ahnotinum L. (Eefgräs, Granlummer), stam långt 

 och refvigt krypande, med korta uppi'äta grenar, alla betäckta med 

 blad, som sitta mera glesa, spridda i omkring 5 rader samt ofta i 

 olika rigtning ställda, äro fullt 3 linier långa och äga ingen hårudd, 

 men äro mot spetsen naggsågade; de öfre delarne af grenarne öfvergå 

 genom de förändrade bladen till tumslånga, trinda, alldeles oskaftade, 

 ljusgula ax. — Skogar. 



500. L. davatum L. (Mattgräs, Kalfrefvor) liknar föregåen- 

 de, men bladen sitta tätare, äro smalare och försedda med lång hår- 

 spets och saknar nerv; axen äro skaftade samt parvisa, smalare och 

 gulare med äggrunda, hårlösa fjäll. — Skog. 



