14 1 Kl. SEMIMFLOILfi. 



2 L. major Gcertn. bladen hjertlika, under finludna, ell. nästan glatta; blomkorg, utdra- 



get skaffade; holken glatt, fjällen n. platta, i kanten hinnaktiga, de yttersta vid ba- 

 sen sammanväxta, de innersta lancettlika, sjl-Iikt spetsade, i kanten släta, eller något 

 sargade, af samma färg som de vttre. 2^ 7, 8, r. blr. Fig. Schk.Handb.t.227. Reich. 

 t.8I2,f.2. 

 Byar. (Sk. på slättbygd.; Kullaberg. Blek. Lyckeby och Silltorp; Carlshamn. Smal. 

 Högsby; Fredriksberg i Döderhult sn; Virsrum etc. Södml. Strängnäs; Bergshammar 

 i Foedö sn etc. Slockh. flerest. Uppl. Öfra Gran vid Cathrinedal; Uppsala; Ros- 

 lagsbro etc. Dal. Smedjebacken: Hr J. Å. Braun. Vestml. Strömsholm. Ner. Bro- 

 hammar. VG. Kinnekulle. Boh. mest på öarne. Goltl. Klinte sn.) Har mycket 

 större och bredare blomholk än de öfriga, glatt och vanligen grön. De yttre holk- 

 fjällens basis merändels uppn^älld köttig och sammanhängande. — Ärctium Lappa 

 L. jemte följ. Lappa officinalis Wallr. 



3 L. minor DC. bladen hjertlikt eggrunda, under småulliga; blomkorg, klaslikt gyttrade 



eller korlskaftade ; holken glait eller något näthårig, af n. trinda, syllika fjäll, de 

 inre Tärgade, i kanten fint tagghåriga. 2^ 7, 8, Ijusr. ell. gred. blr. — ,3 majuscula: 

 blomkorg, större, längre skaffade; holken rundare, med nedåt bredare fjäll. Fig. Schk. 

 t.227. Reich.t.8Il,f.l. H.N.f.13, n:o 6. /S Reich.f.812,f.l. 

 Byar, a. [Sk. — VB. — IS.) Lågväxt, med små, yngre n. cylindriska blomk.; långa, 

 nedåt föga vidgade holkfjäll. — Ärctium Lappa Ed. 4. fl närmar sig föreg. och 

 är till alla delar större än a; förekommer allmännast. (3 är Irol. var. campestr. 

 Fr. S. V. Se. och L. in termedia Lange. 



3 Flocken OicKoriacesB Juss. Alla blommorna 2könade och tunglika. Stiftet icke 

 uppsväldt eller ledadt. 



36. CICHORIUM Lin. Sikorie. 



1 C. Intybus L. blomkorg, parvisa, nästan utan skaft, i bladvecken; bladen nedåt par- 

 „ flikiga. 2f7, 8. Fig. Sv.B.56. F1.D.907. Reich.Cichoriac.t.l357,f.2. 



Åkerren, väg. r. (Sk. allmän på slätten. Smal. Kalmar, nära slottet; Vestervik och 

 Törnesfalla. Öl. Gotll. I de öfra prov. här och der förvildad. — N. Christiansand; 

 Tellemarken; Eger; Christiania.) 1—2 alnar hög, med stora platta blå blomk. 



37. MULGEDIUM Less. Tolta. 



Ji M. alpinum Less. blomkorgskaften glandelhåriga fjälliga, i nästan enkel klase; bla- 

 den lyrformiga, med pil-lik, omfattande basis, ganska stor triangelformig ändflik. 2f 

 8, blå blr. Fig. Sv.B.657. F1.D.182. Reich.f.l415. 

 Subalpin fjellv. a. [Lpl. — Dal. ned till Hästberget i ^Stora Tuna; Saxberget i Gran- 

 gärde: Hr Braun. Värml. öfra del. VB. Umeå. Angml. Medelp. Helsl. Loos sn, 

 på Carlsberget ymn.; nedom berget Xipen i Bjuråkers sn; Skog sn, Hemstanäs. — 

 N.}. Sonchus L. S. coeruleus Sm. 



2 M. sibiricum Less. bl.skaften fjälliga, jemte holken glatta, i qvast; bladen oskaftade 



eller något omfattande, lancettlika landade eller nedåt parflikiga. 2^ 8, blå blr. Fig. 

 Gmel.2,f.3. H.N.f.3, n:o 5. 

 Fukt. ställen, r. [Torneå Lpm. Karesuando; Juckasjärvi etc. Um.Lpm. Lycksele, på 

 öar i elfven. VB. Haparanda. Angml. Nordmaling vid Öhre elf nära Håknäs såg- 

 verk; Viksjö vid Mjellån. Medelp. vid Indalselfven och Sättnaån, nära Kyrkan. — 

 N. Finnm. Altenelf. Osffinnm. Tana-elf, samt Nordl. i Molselvdalen.) De öfre bladen 

 n. helbräddade, de nedre ofta groftandade. — Sonchus L. 



38. SONCHUS Lin. Mjölktistel. 



1 S. palustris L. blomkorgskaft och holk svart glandelhåriga, i flocklik vippa ; bladen 



nedåt parflikiga med pil-lik basis, spetsade stjelkomfattande flikar. 2f 7, 8, g. blr. Fig. 

 FI.D.1109. Reich.t.1414. 

 Hafsstr. bland buskar, r. (Saxaviken mellan Skåne och Blekinge, på en liten halfö midt 

 emot Valjö gård.) Manshög, med lalrikare, men något smärre och blekare blr än 

 följ., långa, tillbakaböjda bladflikar, glandelhårig holk, Skalfr, med 4 högre och 

 flera mellanliggande smärre åsar, ytan olydligl prickig. 



2 S. arvensis L. blomkorgskaft och holk giUt glandelhåriga, i flocklik vippa; bladen 



nedåt parflikiga, med hjertlik omfattande basis, stundom odeldta, uddtandade. 2^ 7, 



