16 1 Kl. SEMINIFLOR.«. 



42. SCORZONÉRA Lin. Ormrot. 



1 S. humilis L. stjelken 7— ^blomstri?; rotbladen ovala — smalt lantettlika; stjelkbladen 

 få, smärre och n. jemnbreda; stjelken vid basen, jemte rotblads-skaften ulliga; yttre 

 holkljällen small eggrunda — lancelllika. 2f 6, 7, g. blr. — /? anguslifolia: rotbla- 

 den smalt lancettlika, åt båda ändar långspetsade. Fig. Sv.B.212. F1.D.816; fi 1653. 

 H.N.f.7, n:o 3. 

 Fukt, äng. {Sk. — Uppl. Veslml. och Södra Dal. Värml. Boh. kring Strömstad. 01. 

 Golll. — ]S. nära Fredriksstad på Kragerön vid Fuglevig samt i Skjebergs sn.) Vanl. 

 enblomstrig, men blir på fela ängar stor och flerblomslrig. [i eller S. plantaginea 

 Schleich. utmärkt af de smala bladen, öfvergår tydl. i o. Ex. i H.N. visa en 

 medelform. 



f2 S. hispanica L. stjelken 7— maw^blomstrig, bladig; bladen aflånga— smalt lancettlika, 

 långspetsade ; yttre holkfjällen n. Sangulärt eggrunda. "]) 6, 7, g. blr. — ft asphode- 

 loides: bladen utdraget smalt lancettlika ell. jemnbreda. Fig. Reich.t.l384. 

 Odl. st. r. [Förvildad här och der med trädgårdsafskräden, t. ex. vid Ulriksdals och 

 Svartsjö slott, Gefle m. fl. st. — /5 Uppl. i parken vid Signildsberg.) 



43. PICRIS Lin. Bittermjölk. 



1 P. hieracioides L. stjelken upprat, sträfhårig; bladen stjelkomfattande, lancettlika, lan- 

 dade; blomkorg, i vippa, de mellersta på kortare skaft; foderholkens fjäll något slaka. 

 2^ 7, 8, g. blr. Fig. Fl.D. 1522. Reich.t.l374. H.N.f.l, n:o 8. 

 Åkerrenar etc. r. [Sk. Skabersjö, Ramlösa, Osbyholm, Onslunda, Rörum etc.) Liknar 

 ett stort Hieracium. 



44. CREPIS Lin. Krepe. 



f Stjelk mångbladig. 



1 C. biennis L. bladen nedåt parflikiga sträfhåriga, de öfversta oskaftade lancettlika 



tandade; blomholken smått sträfluden; skalfr. med nästan släta åsar. 2) 6, 7, g. blr. 



.. Fig. Sv.B.735. FI.D.1997. H.N.f.2, n:o 5. 



Äng. jordvall, r. {Sk. södra delen på slätterna. Hall. Halmstad, Stockh. i Sollentuna. 

 Sigtuna vid Vallby.) Har dubbelt större blomkorgar än de 2 följ. med svartgrön 

 holk, gula märken och föga sträfva skalfr.; bladflikarne ofta flerklufna. 



2 C. nicceensis Balb. bladen nedåt parflikiga, smått sträfludna, de öfre med pil-lik bas, 



jemnbreda helbräddade; holk och blomkorgskaft glandclhåriga; skalfr. som föreg. ^ 



„ 7, g. blr. Fig. Reich.t.l440. H.N.f.3, n:o 3. 



Äng. r. {Stockh. Gröndal, nära Ormsjön; Solna; vid Ågnesberg och Myrbaddef. Upp- 

 sala [numera utgången, enl. Th. Fr.]; Sigtuna etc. Gottl. vid Klintehamn: Thed.) 

 Till örten lik föregående, men mindre, holken konisk, af n. samma bredd; bla- 

 den i vippan små ell. inga; blomkorg, till storlek lika följ:s; märken gula, torra 

 bruna. — C. agrestis Ed. 4. 



3 C. tectorum L. bladen lancettlika hela, tandade, eller parklufvet flikiga, n. glatta; de 



öfversta jemnbreda, merändels med den pil-lika basen stjelkomfattande; holken små- 

 luden; skalfr. med sträfva åsar. 6— 9, g. blr. -— fi segetalis: späd, fåblomstrig med 

 långa enblomslriga bl.skaft; bladens bas smal, knappt pil-lik. Fig. F1.D.501. /J H.N. 

 f.2, n:o6. 

 Åkerren, tak etc. a. {Sk.— VB. och Pit. Lpm.—N. till Alten. — /S Blek. Mölletorp, 

 Agdatorp m. fl. st. i öst. delen. Sinål. Roslagen. Boh. Gottl.) Vanl. alnshög, n. 

 enkel, bladen stundom n. jemnbreda och hela, stundom djupt parklufna, med rakt 

 utstående eller framåt riglade flikar; vippan bladig. Var. på Öland fingerhög 

 och nedtill grenig. — Leontod. autumnale Fl.D. 



ff Bladlös stängel: Intybus Fr. 



*A C. multicaiäis Ledeb. blomkorg, i qvast, med smalt cylindrisk holk; holkfjällen längs 

 midten glandclhåriga och glest hvitulliga; bladen aflångt spadlika, hela och glest tan- 

 dade ell. n. lyrformiga, glatta. O? 7, g. blr. Fig. Ledeb.Ic.Fl.Ross.l,t.36. Bot.Not. 

 1857,n:oll. H.N.f.15, n:o 13. 

 Fjelltr. r. {N. Ost.-Finnm. på förvittrad lerskifTer vid Meskelfvens utlopp i Varanger- 

 fjorden.) Mindre^ och mycket spädare än följ. med långt skaftade rotblad och ofta 

 flera stänglar från samma rot. 



