Farn. Synanlhcrcxv. 2J 



fff Polmonarea: Som föreg. afd.; yttre holkfjällen små, oregelbundet te- 

 geilagda. 



'- Örten rent grön ell. gråblå, med mjuka, oftast krusiga hår; stjelkbl. 

 aldrig omfatt.: stiftet slutl. blåaktigt ell. svart b runt. 



a - Stjelk stängelformig, med l~få blad. 



19 H. alratum Fr. stj. som f(3reg.; bl. elliptiskt aflänga, med utdragna smala skaft, hå- 

 riga ; holken svart, luden och glandelhårig, med smalare bas och alla fjällen lång- 

 spetsiga ; hxAma hhhxMådiéi. 24-7,8. Fig. H.N.f.lO, n:o 8. 

 Fjellv. iLpl. — Herjed. — N. Tryssildfjeld och Tvärfjeld i Österdalen. Dovre. — 

 Ost-Finnm.) Var. likasom föreg. en—flerhlomslrig, men är alltid spädare samt 

 utmärkt af den nedåt mer afsmalnande holken och de likformiga svarta holkfjäl- 

 len. Stiftet alltid brunt. Skall enl. Fr. hafva former, som i hög grad närma 

 sig till följ. art. 



*20 H. plumbeum- Fr. stj. upptill glest stjernluden och småhårig, med vanl. ett enda blad 

 och fåblomstrig, n. enkel qvast med båglikt utstående blomkorgskaft; rotbl. mörkt 

 grågröna, eggrunda — lancettlika groftandade hårbräddade och under beströdda med 

 glest stjernludd. för öfr. n. glatta; holken svartgrön, glatt ell. hvithårig, med spet- 

 siga fjäll, utan stjernludd och glandier. 2^6,7. Fig. H.N.f.l2, n:o 21. 

 Berg, r. (iV. Christiania, Ormoe på kalkklippor. Tönsberg, vest. om staden. Lom: Moé. 

 Trondhj. Hladehammeren.) Till bladform och habilus lik muror., men utmärkt af 

 bladens egna blygrå färg, n. glatta yta och [att dömma af pressade ex] fasta 

 consistens. Holkfj. ära hos den lefvande växten svartgröna, hos torra ex. svarta; 

 blombrämet glatt. 



2\ H. casium Fr. stj. en — fåbladig, med raka utstående blomkorgskaft, för öfr. som 

 föreg.; bladen meränd. blågrå, eggrunda— lancettlika groftandade, hårbräddade, under 

 stjernludna och håriga; holken tätt stjernluden och hårig, mest utan glandier, med 

 vanl. trubbade fjäll. ' % 6—8. — 'bifidum Kit. lågväxt; stj. delad i långa enblom- 

 striga skaft; holken utan glandier; stift. gult. Fig. Reich.t.l524,f.2; ^^t.l551,f.l. H.N. 

 f.l2, n:o 19,20: f.2,n:o 15. 

 Back. a. {Sk. — Torn. Lpm. — N. — ^ ÖG. Torpaö enl. Fr.) Innefattades i Ed. 5 

 under H. murorum, hvartill var. nemorum Fr. [H.N.fl2, n:o 20] med n. rent 

 gröna, tunna bl. och glest glandelhårig holk synes bilda en öfvergång. Vigtigaste 

 skilnaden är, utom bladens färg och afsmalnande [icke hjertlika] bas, stjernlud- 

 det på dessas undersida och på holken, hvilken deremot oftast saknar glandier. 



— ^ H. angulare Fr. framställes i Vet.Ac. Öfvers. 1856 och i Epicr. såsom egen art. 



22 H. murorum L. stj. vanl. med ett enda skaftadt blad och fåblomstrig, n. enkel qvast 

 med utstående blomskaft; rotbl. rent gröna, cggrunda med tvär ell. något hjertlik 

 basis, groftandade [sällan helbräddade], håriga utan stjernludd; holken af smala spet- 

 siga fjäll, småluden och mer ell. mindre glandelhårig. 2f. 6, 7. — ft sylvalicum: 

 bl! hjertlikt eggrunda, vid basen utsperradt fliktandade. — y nigroglandulosum: 

 holken svart af täta glandelhår. — 'subcoesium Fr. bl. meränd. halfvägs till midten 

 fliktandade: holk utan glandier tätt beströdd med hvitt stjernludd. Fig. Reich.t. 

 1519,20. /5 H.N.f.2, n:o 7. *Reich.t.l521,f.2 enl. Fr. 

 Skog. etc. a. iSk.—VB. Herjed. Pit. Lpm. Torn. Lpm. Rautosjoki. — N. till Finnm. 



— r VG. Kinnekulle. — ■' Sk. Gottl.) Alnshög med båglikt uppböjda blomkorg- 

 skaft, stora långskaftade rotblad; stjelken vid basen vanl. bladlös, ehuru stjelk- 

 bladet någon gång sitter långt ned, i hvilket fall ett litet smalt blad meränd. fin- 

 nes under nedersta vippgrenen. — fi H. pellucidum Wg. * H. incisum ed. 8. 



b - - Stjelk alltid flerbladig. 



23, H. ramosum Kit. stj. flerbladig, enkel ell. från de öfre bladvecken grenad i mång- 

 blomstrig vippa med utstående skaft; bl. gröna, bredt aflånga med afsmaln. bas [de 

 flesta skaftade] groftandade, under och i kanten gleshåriga utan stjernludd, ofvan 

 glatta; hela holken grå af tält stjernludd och inblandade hvitspetsiga hår utan 

 glandier; alla ell. yttre fjällen trubbiga. %7. Fig. H.Xf.ll, n:o 11. 

 Klipp. etc. r. (Boh. Otterön: Tjörn; Kynnefjell. Angml. Graninge bruk. Gottl. — 

 N.) Liknar något ett storbladigt ex. af vulg., men har alla bladen, äfven de 

 vid roten, groftandade, holken ulan glandier och holkfj. trubbiga; äfven lär stif- 



