22 1 Kl. SEMlNIFLORiE. 



tet hos dm lefvande växten vara gult, ehuru det hos pressade ex. blifver blå- 

 dktigt. 



*24 fl. fasciculare Fr. stj. 2— flerbladig, glatt, med månggrenig, ofta klaselik vippa och 

 utstående skaft; bl. blekgröna, under gleshariga utan stjernludd, de på stj. oskaftade, 

 rotbl, tunglika, mot spetsen n. helbräddade, mot basen bugtlandade; holken grå af 

 stjernludd och hår utan glandier; yttre fjällen trubbiga. 2f 7. Fig. H.N.f.l2, n:o 18. 

 Klipp. r. [N. Christiania: Blytf.) Närmar sig med många charakt. föreg., under 

 hvilken den ock upptogs tned namnet * bursoefolium i ed. 8, men är till det habi- 

 tuella mycket olik alla arter af denna afd. 



25 H. wlgatum Fr. stj. från basen 2— flerbladig, med grenig vippa och utstående blom- 

 korgskaft; rot- och stjelkbladen n. likformiga aflånga ell. ovala — lancettlika, afsmaln. 

 mot skaftet, mest på midten tandade, glest håriga utan stjernludd; holken cylindr. 

 beströdd med svarta glandclhär, föga stjernludd; holkfj. spetsiga. 2|. 6, 7. — '^an- 

 fractum Fr. stj. flerböjd ; bl. smalt lancettl.; rotbl. få, snart vissn.; holken mer stjern- 

 luden, mindre glandelhårig än hos hufvudformen. — *diaphanum Fr. bl. blåaktiga; 

 holkfj. något bredare och svarta, jemte skaften tätt glandelhåriga; stiftet [hos den lefv. 

 växten] gult, slutl. brunaktigl. Fig. E.B.2121. Reich.t.l526. H.N.f.2, n:o 8, 9; f.l3 

 n:o 22,23 [var.] ; ^ diaph. f.2, n:o 1 1. 

 Skogsback., äng. a. [Sk. — Lpl. — N. till Ost-Finnm. — '^ anfr. Vestra Smal. t. ex. 

 Femsjö enl. Fr. — N. till Ost-Finnm.: Fr.) Var. högeligen, isynnerhet i bladens bredd 

 och hårighet, samt är ofta svår att skilja från vissa af de föreg., under det un- 

 derarterna närma sig arter af afd. Accipitr. — H. maculatum E.B. 



** Örten rent grön, hår och stift som föreg. afd.; stjelkblad halftomf äl- 

 tande. 



26 H. dovrense Fr. stjelken mångbladig, stjernluden och hårig; blomkorg. 3 — 6, i n. en- 

 kel hårig qvast med och utan glandier; bl. aflånga — lancettlika, mångtandade gleshå- 

 riga, de öfre stjdkowfatt.; holken svart, stjernhårig och spridt glandelhårig; yttre (j. 

 trubbiga. 2^ 7, 8. Fig. Reich.t.l515,f.2. H.N.f.J 1, n:o 12; f.l5, ii:o 9 [var.]. 

 Fjelltr. [Jämtl. Frostviken sn, vid Håkafot. — iV. Ost-Finnm. — Dovre; Aggerhus st. 

 enl. Fr.) Liknar till blomkorg, något H. alpinum, och till orten H. vulgatum^ 

 men har rotbl. vid blomningstiden oftast vissnande likt afd. Accipitr. Var. pro- 

 Iractum Fr. [H.N.f.t5] synes vara en af skuggig local alstrad form. — H. cydo- 

 niifolium Exc. Fl.ed.l. 



**'' Örten blågrön, med något styfva och meränd. raka hår; stjelkbl. aldrig 

 omfatt.; stiftet alltid rent gult. 



a — Stjelk stängelformig, med 1— -3 blad. 



27 H. pallidum Biv. sfjelken l[säll. 2 — 3]blad!g, småhårig med 1 — 5 upprätta glandel- 

 håriga blomkorgskaft; rotbladen eggrunda — bredt lancettlika spetsiga glest tandade, 

 hårbräddade med otydi. stjernludd och hvitludna skaft; holken svartaktig, sfjerrdudcn 

 och hvithårig, med fä glandier och spetsiga fjäll; blombrämet med otydliga kanthår. 

 2f 6, 7. — jb crinigerum Fr. blad, stjelk och holk tätt ludna af långa mjuka hvita 

 hår; blomk. större. — y .scapigerum. Fr. n. bladlös, flerblomstrig, med n. glatta bl. 

 och hvithårig holk. Fig. Reich.t.l549,f.l; /^H.N.f.lO, n:o 6; f.l3,n:ol7; ^n:ol8. 



Bergstr. r. {Smal. ÖG. Södml. vid Forssa Bruk. Stockh. Barnängen; Värmdön, vest. 

 Ekedal och Kihl. VG. Hunnoberg enl. Kindb. Dalsl. Lund i Animskog. Boh. — N. 

 Christiania på kalk; Hovedöe etc. Lomsfjellen, Lessödalen samt Romsdalen ända till 

 Finnm. — /5 Blek. Djupadal; Ronneby, Bustorp: Scheutz. VG. Göteborg, vid Salt- 

 källan. Boh. allmän. — N. Christ., Hovedoe, Tönsberg. — ?' N. Christiania — Ham- 

 merfest.) Omkring ^ aln hög, ofta med n. bar och enblomslrig stjelk; bladen 

 variera bredare och smalare, helbräddade och landade; blombrämet glatt och hår- 

 bräddadt o. s. v. — H. Lawsonii Ed. 4. och Fr. H.N. H. Schmidtii Tausch. och 

 Ed. 5. Varr. hafva enl. Fr. vanl. tagits för H. pallescens Kil., som hos oss ej 

 lärer förekomma. 



28 H. argentcum Fr. stj. nedtill 1 — fåbladig, styf och n. glatt, med blomkorg, i grenig 

 vippa på långa skaft; rotbladen skaflade, stjelkbl. små, n. oskaftade, alla lancettlika 

 spetsiga, på midten tandade, blågrå, hårbräddade ^Mia; hoWien utan stjernludd, med 

 glesa dels enkla, dels glandelbärande hår, och breda trubbiga fjäll; brämet glatt. 



%7. Fig. 



