Fam. Campanulacem — Convolwlacem. 35 



Torra st. /? och y i sandjord. {Sk.—Slockh. Värml. Dahl. Boh. Öl. Gottl. — N. — 

 /? Hafsstr. Sk. Hall. Gottl. — N. Lindesnäs. — / Sk. Frötofla; Tullstorp på en ät- 

 tehög. Gottl. på Fårö.) Bladeii vanl. vägfga i kanten samt mer och mindre sträf- 

 håriga; stjelken i hladvccken skottalstrande. — y J. perennis Fr. utan dylika 

 skott. — Anm. Franska exempl. af J. perennis Lam. utmärka sig med flerstjel- 

 kig och skottbärande rot, glatta och släta, icke vågiga blad, som hafva samma 

 bredd ända till basen. 



9 Fam. LOBELIACE.^ J^^^- Krona med irreguliert bräm. Ståndarknappar samman- 

 växta; i öfr. som föreg. familj. 



68. LOBELIÅ Lin. 



1 L. Dortmanna L. stängeln bar, med hängande blr; bladen jemnbreda helbräddade, 



inuti 2pipiga. ^% 7, 8, ljusblå blr. Fig. Sv.B.452. F1.D.39. H.N.f.8, n:o 7. 

 I vatten. {Sk. — Ängml. VB. nor. del. Herjed. Jämtl. Håsjö sn. Boh. Öl. — N. södra 

 och vestra del.) Bladen alltid under vattnet, endast blomklasen ofvan ytan. 



10 Fam. CONVOLVULACEjE Juss. Foder fritt från och Tast under fruktämnet. Krona 

 regulier. Stånd. 5. säll. 4. Fr. 2 — Srummigt fröhus. 



69. CONVöLVULUS Lin. Vinda. 



1 C. arvensis L. bladen pil-lika, med spetsiga flikar; foderflikarne rundade; blomskärra. 

 „ 2, på blomskaftets rnidt. % 7, 8. Fig. Sv.B.341. FI.D.459. 



Akr. [Sk. — Sundsvall. Dal. Boh. Öl. Gottl. — N) Blr hvita, utvändigt rödlätla, 

 välluktandc. Både denna och följ. art hafva e^iblommiga blomskaft och sling- 

 rande stjelk. 



2 C. sepium L. bladen hjertlika, med snedstympade flikar vid basen; fodrets flikar af- 



långa, inom 2 stora hjertlika blomskärm. 2|. 7, 8. Fig. Sv.B.514. F1.D.458. 

 Lundar, nära sjöstr. r. {Sk. — Boh. Blek. Smal. Misterhult. ÖG. vid Bråviken. Ner. 

 vid Hjelmaren. Södml. Vestml. Vesterås; Skinnskatteberg etc. Stockh. flerestädes. 

 Vppl. vid U{)psala och Ekolsund m. fl. st. omkring Mälaren; Ununge sn, vid sjön 

 Närdingen. Öl. st. Rör i Högsrum sn; vid Hornsviken; mell. Vickleby och St. Frö. 

 GoUl. Visby. — N. södra delen upp till Bergens st.) Har mycket stora, krilhvita 

 blr. — Calystegia Br. 



70. CUSCuTA Li?i. Snarrefva. 



f Pistiller icke ell. föga längre än fröhuset, med spetsigt märke. 



1 C. europcBa L. fodret A—^klufvet, med aflångt eggrunda trubbiga flikar; kronpipen i 



början cylindrisk, föga längre än brämet, invändigt meränd. försedd med hinnaktiga, 

 till pipens väggar tryckta fjäll; stjelken grenig trådlik. 7, 8, rödl. ell. hv. blr. — 

 * Schkuhriaiia Pfeif. kronpipens fjäll otydliga, hår- ell. svl-lika. Fig. Sv.B.352. Fl.D. 

 199. Reich.t.l342,f.4. H.N.f.ll,n:o 17. 

 Parasitväxt på Humla, IVässlor etc. [Sk. — VB. Umeå sn. Värml. Öl. Gottl. — N.) 

 De i kronpipen under ståndarne fästa fjällen saknas stundom, ell.blifva otyd- 

 liga, syl-lika o. s. v. Någon gång få blrna ett mycket kort skaft, såsom hos ex. 

 i H.N. var. nefrens Fr. — '*' C. europ. y Epilobii Aresch. 



2 C. Ligustri Aresch. fodret dklufvet, med något spetsiga Ajkar, föga kortare än kro- 



nan; kronpipen som föreg. med något samstående, i hårlika flikar delade fjäll; 

 stjelken föga grenig. 7, 8, (?), r. blr. Fig. 

 Parasit på Liguster etc. r. [Boh. öarne Brännö och Hvalö, nära stranden.) Har min- 

 sta blrna af de Svenska arterna. Den som vissnad qvarsittande blomkronan, 

 hvilken hos föreg. blott omgifver fröhusets öfre hälft, innesluter hos närv. art och 

 alla följ. hela fröhuset. 



