36 2 Kl. ANNDLIFLOP.^. 



3 C. halophyta Fr. fodret deladt n. till basen i 5, bredt eggrunda flikar; kronpipen 



från början vidgadl klocklik, af brämets längd och med tilltryckta fjäll; stjelken 

 enkel. 7, 8, r. blr. Fig. H.N.f.l2, n:o 30 [?]. 

 Parasit på strandväxter vid kusten, r. {Boh. södra skärgård. Smal Örö i Kalmar län. 

 Golll. Lummelund. — N. Laurvig; Dröbak; Christiania.) Stjelken utan alla grenar, 

 fin och röd med blr n. så stora som hos följ., men af röd färg. — C. europ. 

 * halophyta ed. 5. C. halophila Aresch. 



ff Pist. som i föreg. afdeln., med klubblikt vid ga dt märke. 



4 C. Epilinum Weih. blrna från början vidgadt klocklika, med kortare bräm än pip; 



foder och pipfjäll som föreg.; stj. n. enkel. ©7, 8. Fig. F1.D.1987. Reich.t.l342, 

 f.3. H.N.f.l2,n:o29. „ 

 Parasit på Lin. {Sk. — Angml. och Jämll. Öl. Gotll. — N.) Ar fin och föga grenig. 

 Med gulaktiga blr. Uti. ex. hafva kronflikarne, jemförda med pipen, betydligt 

 kortare än de Svenska, hvarföre vidare granskning behöfves. 



fff Pist. af fröhusets dubbla längd; märke spetsigt. 



5 C. Trifolii Bab. fodr. 5deladt, med n. lancettlika flikar, kortare än kronan; kronpipen 



cylindrisk, af brämets längd, tillsluten af samstående fransade Qäll, hälften så långa 

 som pipen; stj. grenig. O 7, 8, hv. ell. Ijusr. blr. Fig. Reich.t.l343,f.4. H.N.f.l4, 

 n:o 13. 

 Parasit på klöfverarter. [Sk. — Vppl. i Funbo och Rasbo snr. Ner. VG. Gottl.) Står 

 i alla afs. närmast den hos oss ännu icke med säkerhet funna C. Epithymum, 

 hvilken hufvudsakl. skiljer sig med mindre växt och blomgyttr., samt kronpipens 

 fjäll, som hos den äro lika långa som sjelfva pipen. 



U Fara. BORAGINEiE Juss. Frukt af 4 små-nötter med ett gemensamt stift. Fod. och 

 krön. som föreg. fam. Stånd. 5. 



71. SyMPHYTUM Lin. Vallört. 



1 S. officinale L. örten något sträft hårig; bladen eggrundt lancettlika spetsade, nedlö- 



pande på stjelken, skiftevisa, de nedersta skaftade, utdraget eggrunda; stånd.knapp 

 dubb. längre än strängen. 2|. 6, 7. — /? calycinum: foderflik. längre än kronpipen; 

 stiftet af kronans längd. Fig. Sv.B.418. F1.D.1569. H.N.f.5, n:o 3. /? F1.D.664. 

 Odl. st. r. {Sk.— Vppl. Stockholm; v. Ryd vid Sundbv; Löfsta bruk etc. Vestml. Dal. 

 Grycksbo Bruk. Värml. Stomme; Venerstrakten. 07. Borgholm; Boda. — N. Sönd- 

 möer; Romsdalen etc. — /3 Stockh. vid Sabbathsberg: Stud. C. A. Fredrikson. Gottl.) 

 Har vanl. violettröda blr, och är då, om foderflik. tillika äro utslående, S. pa- 

 téns Siblh. enl. Bab. Var., då växten odlas, med hvitgula blr. 



2 S. orientale L. styf hårig; bladen eggr. lancettlika; de öfre oskaftade, knappt nedlö- 



pande, de nedersta skaftade, n. hjertlika; knapp, af strängens längd. 2^ 6, 7, r. blr. 

 Fig. Buxb.Cenf.5.t.68. H.N.f.5, n:o 4. 

 Odl. st. r. {Sinål. Kalmar. Uppl. Uppsala; Enköping; Löfsta i Eds sn. Söderhamn i 

 en äng snedt mot kyrkbacken. Vestml. Sätrabrunn; samt vid Lisjö i^ Munktorp. 

 VG. Venersborg, Storegården: Kindb.) Utmärkt af sin skarpa sträfhårighet och 

 de icke märkligt nedlöpande bladen. — S. paténs H.N. S. uplandicum ISym. Syll 



72. ANCHCSÅ Lin. Oxtunga. 



I A. officinalis L. strärtiårig; blomklasarne slutl. parvisa; fodret med något spetsiga fli- 

 kar och utstående hårighet; bladen lancettlika — n. jemnbreda. 2|. 6, 7. — /? an- 

 guslior: mera mjukhårig; bladen n. jemnbreda. Fig. Sv.B.280. FI.D.572. H.N.f.7, 

 n:o 6. 

 Åkerren, torra äng. a. {Sk. — Gefle. Dal. Längre i norr sälls. Öl. Gottl. — N.) Var. 

 mycket. Blrna mörkblå, viol. ell. röda; foder/lik. stundom trubbiga. Bladen hos 

 (i 2 — 3 lin. breda. 



73. LYCöPSIS Lin. Rast. 



1 L. arvens^is L. styfbårig; kronpipen krökt vid midten; stjelken upprat; bladen lancett- 

 lika, bugtigt småtandade. 06,7. Fig. F1.D.435. Reich.t.l310,f.l. 



