Fam. LabiaXm. 41 



stjelkomfattande; blomkransarne omkring 6bIommiga; kronans öfre läpp båglikt böjd, 

 klibbig, längre än den nedra. 2|. 6, 7, b. blr. Fig. Sy.B.667. Reich.t.l252,f.l H.N. 

 f.3,n:ol0. 

 Ang. täppor vid gårdarne, r. [Uppl. Uppsala bortåt Slafsta; Högstabro i Bälinge; Ven- 

 del vid Grytby och Karby, samt Mensta by.) Ofta alnshög med lumslånga blr. 



3 Flocken SatxiLreiiii.e»e. Kronan 21äppig med platta läppar. Stånd. 4, åtskilda 



och stående från hvarandra. 



86. ORIGÅNUM Lin. Dosta. 



1 O. vulgäre L. blomvippan upprepadt 3grenig, med gyttrade småknippen; blomskär- 

 raen ovala, något längre än blomfodret; bladen eggrunda. 2^7, 8, r. blr. Fig. Sv. 

 B.188. F1.D.1581. 

 Lund. ängsback. [Sk.—Gestr. Jämil. Fogelberget i Frostviken. Vestml. Vännl. Bok. 

 Öl. Goltl. — iV. till Nordl.) Sljelken 1 — 1\ fot hög med blomrik vippa, violett af 

 de färgade skärmen; var. i ISyköpingsskären med n. hvita blr och gröna skärm. 



87. THYMUS Lin. Timjan. 



1 T. Serpyllum L. birna i hufvud; bladen ovala— jemnbreda 7i. oskaflade hårbräddade; 



stjelken nedliggande, öfverallt finluden. % 6 — 8, r. säll. hv. blr. — /? angustifolia: 

 grenarne n. tagelsmala; bladen lancettlikt jemnbreda. Fig. Sv.B.320. F1.D.1165. 

 H.N.f.5, n:o 7. 

 Sandback. hedar, a. [Sk. — Gestr. Ockelbostigen. Helsl. Voxna bruk. Sundsvall på 

 kyrkogården och berget norr om staden. Angml. Nora sn; Nätra och Själevad m. 

 fl. st. Dal. till Furudal. Värml. sydöst, delen. Balsl. Öl. Golll. — N. mest när- 

 mare Sv. gränsen.) Bladen vanl. aflånga, mer iipphöjdt nerviga än hos följ. med 

 mindre dislinct skaft, bildadt af den smala basen. En form med breda ovala 

 blad sammanbinder dock båda arterna. 



2 T. Chamcedrys Fr. bladen eggrunda platta, med tydligt skaft; stjelken uppstigande, 



2—4sidigt småluden; för öfr. som föreg. 2|. 7, 8, r. blr. Fig. FI.D.2237. Reich.t. 

 1267,f.l,2. H.N.f.5, n:o 6. 

 Back. skog. r. [Sk. östra del, t. ex. Tjörndalalund. Blek. Smal. vid ^Blek:s gräns.; 

 Algutsboda; Kalmar; Vestervik vid Grantorpet. Södml. Säfstaholm och Åkerö. Slockh. 

 Vermdön, vid södra Staket och Bo egor. — N. Christiania upp till Gudbrandsdalen, 

 Helgeland etc.) Till de flesta delar större än föreg.; bladen, särdeles de nedre, 

 med tydligt skaft. Ar utomlands, likasom i N., allmännare än föreg. 



88. CALAMINTHA Mönch. Har-timjan. 



1 C. Äcinos Clairv. blr i åtskiljda kransar; bladen eggrunda ell. ovala, glest sågade. 



2^ ? 6, 8, viol. blr. — I3 perennans: mindre, men mera varaktig, med hv. blr. 

 Fig. F1.D.814. Reifh.t.l274,f.2. 



Torra st. a. [Sk. — Angml. Jämtl. Stadsberget i Ragunda sn. Um. Lpm. — N. till 

 Trondhj. Levangerna;set och Vaerdalsören. — ^ Gottl. Visby kalkugn. Thorsborgen, 

 samt vid Gejrungs i Ruthe.) Vanl. upprat. — Thymus L. Acinos vulgaris Pers. 



89. CLINOPODIUM Lin. Bergmynta. 



1 C. vulgäre L. blomskärmen sträfhåriga; bladen eggrunda, glest smånaggade, håriga; 

 .. stjelken meränd. enkel. 2f 8, r. blr. Fig. Sv.B.441. F1.D.930. 

 Angsback. [Sk.— Helsl. Värml. Boh. Tanum: Rect. For. Öl. Gottl. — N.) 2—3 

 quart. hög. 



4 Flocken Sciåtellai-iese. Krona 21äppig, med 4 paraliela stånd, under den öfra 



läppen. Fruktfodret plattadt tillslutet. 



90. SCUTELLARIA Lin. Getnos. 



1 S. galericulata L. blrna parvisa i bladvecken; bladen från bredare, n. hjertlik bas 



lancettiika, glest naggsågade. 2^ 7, 8, b. blr. Fig. Sv.B.437. F1.D.637. 

 Vid vatten bland sten. a. [Sk. — Pit. Lpm. Torn. Lpm. vid Torneåfräsk, — N) Blrna 



1 t. långa, kortare än bladen. Blir stundom på hösten grenig, med blrna mer 

 närmade i likhet med följ., de öf ver sta då längre än skärmbladen. 



2 S. hastifolia L. blrna närmade till axform i loppen» längre än skärmbladen: örtbla- 



