42 2 Kl. ANNULIFLOR^. 



den af ett par korta utstående sidoflikar vid basen n. spjutlika, helbräddade. 2f 7, 

 vioLblr. Fig. FI.D.1823. Reich.t.l256,f.I. H.N.f.4, n:o 13. 

 Sten. strand, i synn. hafsstr. r. [Blek. — Rosl. Hargs skärgård. Södml. Vppl. och 

 Vestml. vid Mälarens strand. Öl. GoUl.) Bladen a/långa — eggrunda med tvär- 

 huggen bas. 



91. PRUNELLA Lin. Bruneli. 



1 P. vuigaris L. blomfodrets öfre läpp tvärhuggen med 3, vid basen åtskilda tänder; 



bladen aflångt eggrunda, vid basen meränd. tandade. % 7, 8, blå, säll. hv. blr, — 

 (i parviflora: kronan föga längre än fodret, bvit, med glatt öfre läpp, ljusröda stån- 

 darknappar. Fig. F1.D.910. Reich.t.l223,f.2. 

 Betesm. a. iSk. — Lul. Lpm. — N. till Finnm. Tromsöe.) Blrna vanl. 3 lin. långa, 

 öfra foderläppens tänder nå icke hvarandra med basen. 



2 P. grandiflora L. fodrets öfre läpp hvasst inskuren i 3 flikar; för öfr. som föreg, 



2^7. Fig. FI.D. 1933. Reich.t.J[223,f.4. H.N.f.4, n:o 14. 

 Betesm. r. (FG^. ÅUebergsända; Asaka i Vartofta h:d. Öl. Goltl.) Blrna dubbelt större 

 än hos föreg., viol. stundom hv. Fodrets tänder sammanstöta med basen utan 

 mellanrum. — P. vulg. p grandiflora L.Sp.Pl. 



5 Flocken IVepetese. Kronan 21äpp. Stånd, som hos föreg. flock, de öfre längre 



än de nedre. Fodret icke plattadt. 



92. NÉPETA Lin. Kattmynta. 



1 N. Cataria L. blomkransarne i ax, sammansatta af blomknippen på korta skaft; bla- 

 den skaftade, hjertlika grofsågade, fint mjukludna. %7. Fig. Sv.B.410. F1.D.580. 

 Byar etc. {Sk.--Uppl. Vestml. Värml. Boh. Kuseröd och Lindö i Tanum: Rect. For, 

 Öl. Gottl. — Södra Norge.) Blrna hvita, inuti rödprickiga, med stark lukt. 



93. GLECHöMA Lin. Jordrefva. 



1 G. hederacea L. bladen rundadt hjertlika, n. glatta; fodertändren eggrunda uddspetsi- 

 ga. 2^ 4, 5, b. blr. — j3 grandiflora: blrna mycket större [■] t.], mer mörkblå. Fig. 

 Sv.B.183. F1.D.789. /? H.N.f.ll,n:o 19. 

 Torra, p fukt. st. a. [Sk. — Angml. och Jämtl. — N. till Finnm.) Blrna i Gblomm. 

 kransar; de nedre bladen njurlika. 



94. DRACOCÉPHALUM Lin. Draknos. 



1 D. Ruyschiana L. blrna i kort ax; bladen jemnbreda ell. smalt lancettlika, något 

 trubbiga, jemte de eggrunda spetsade blomskärmen helbräddade. 2^ 7, viol. blr, Fig. 

 .. F1.D.121. Reich.t.l240,f.2. H.N.f.4, n:o 15. 



Ang. r. [VG. Alleberg; Mösseberg på Klefva hed; Gisseberg; Asaka i Vart ofta h:d; 

 Hällstad sn: Sahlén. Smal. Hvetlanda i Hulleäng; Köpstad i Vrigstad sn; Germun- 

 deryd i Alsheda sn. ÖG. Söderköp. i Thorstorps äng vid Drothems prestgård, samt 

 Björsäters äng nära Skinnmyran. Vesterås: Johannisberg i och vid Storängen. — N. 

 Christiania; Ringerige vid Gårdshagen; Hadeland; Slidre i Valders; omkring Mjösen 

 upp till Toten och Dovre.) Blrna 1 tum långa. 



f2 D. thymiflorum L. blrna kransvisa, uppåt närmade i ax, med aflånga helbräddade 

 skärm; kronan föga längre än fodret; bladen eggrunda — aflånga sågade. ©5, 6, b. 

 blr. Fig. H.N.f.3,n:oll, 

 Torftak, vägrenar etc. r. [Uppsala, förvildad i Svartbäcken och vid Rickomberga; Löf- 

 sta bruk. Stockh. vid Carolinska Instit., Observatoriibacken etc. Dal. Furudal, en 

 gång funnen.) 



6 Flocken Stadxytiese. De öfre ståndarne kortare än de nedra, för öfr. som 



föreg. flock. 



95. BALLöTA Lin. Svart-Andorn, 



1 B. fcBtida Lam. bladen bredt eller hjertlikt eggrunda odeldta grofsågade; blomfodren 

 med vidgad mynning och breda halfrunda, kort uddspetsiga tänder. 2^ 7, 8, rödl. 

 blr. Fig. FI.D.673. Reich.t.l218,f.l. H.N.f.ll, n:o 18. 

 Vid städer etc. r. [Sk, Åhus och Raflunda. Boh. nära Uddevalla. Ballastpl., t. ex. 

 Kalmar, Stockh., Gefle.) Bladen mer hjertlika än hos följ., hvarmed denna art 

 af många förenas under namn af B. nigra; den sednares n. uteslutande före- 



