56 3 Kl. TUBIFLORiE. 



Hall. Brandshult. Öl. GoUl.-N. södra del.) Mörkare och med mer rundade blad 

 än föreg.; fröh. bredare, krusiglsmåludel ; blrna mörkblå med hvU botten. Stånd, 

 fästa i mynningen. 



125. LIMOSELLÅ Lin. Dy-ört. 

 1 L aquatica L. 2|. 7, 8, hv. ell. rödi. blr. — /? borealis: mindre; bladen jemnbreda. 

 Fig. FI.D.69. H.Nf.l5,n:o23. 

 Strand, vattengrop. [Sk.— VB. Torn. Lpm. Wittangi. Herjed. Boh. 01. Gotll. — N.) 

 Bladen vanl. aflånga, på utdragna skaft, hos /? n. trådlika; blr på enkla skaft 

 från roten. Är ofta försedd med blombärande grenskott. — p var. minor Ed. 4; 

 var. biflora Wg. Fl.L. L. borealis Less. 

 3 Flocken R^lxinanthacese. Ständ.knappar Srummiga, med borstlika bihang 

 vid basen. Fröh. Srummigt. 



126. BARTSIÅ Lin. 

 1 B alpina L. bladen eggrunda, trubbigt sågade; blrna i öfversta bladvecken. 2|. 6, 7, 

 viol. blr. Fig. Sv.B.579. F1.D.43, 

 Kärr, mest i Ijellen. {Lpl.—Dal Angml. Tåsjö sn. OG. Omberg, Dagsmossen, samt i 

 Kärna, Gärsta, Slaka och Hageby m. fl. socknar; Skeninge i Muggängen; V. Stenby. 

 VG. Hunneberg. Gotll. Klinta, Eista; Lista. — N.) 



127. ODONTiTES Pers. Rödkulla. 



1 O. rubra Pers. stjelken grenig; bladen smalt lancettl. ell. jemnbreda, spetsade; de 



öfre skiftevisa, bildande blomskärm; blrna i ensidiga klasar, af skärmens längd ell. 

 längre; fröh. af fodrets längd ell. kortare. ©7, 8, r. blr. Fig. F1.D.625. Reich.t. 

 1727,f.l. H.N.f.ll,n:o 22. 

 Ikrar. {Sk.—Gefle. Veslml. Värml Boh. Öl. Gottl. — N.) Oftast grenig ända från 

 roten, säll. n. enkel. — Euphrasia Odontites L. Bartsia Odont. Ed. 4. Odonlium 

 rubrum Ed. 1. Od. serotina Drej. 



2 O. Utoralis Fr. stj. enkel; bladen köttiga, eggrundt ell. bredt lancettl., trubbiga; de 



nedre blrna kortare än skärmbladen; fröh. ^ längre än fodret; för öfr. som föreg. 

 O 6, 7, mörkr. blr. Fig. Reich.t.l727,f.2. H.N.f.l2, n:o 37. 

 Hafsstr. [Sk.- Uppl. Ängskär i Hollnäs sn. VB. Neder-Calix skärg., på Hvitgrundet.: 

 Reuterm. Boh. Öl. Fröbygårda. — N. Chrisfiania?) Blrna smärre och mörkare 

 än hos föreg. — O. rubra p simplex Ed. 6. O. verna Drej. 



128. EUPHRASIA Lin. Ögontröst. 



1 E. officinalis L. stjelken enkel, ell. med utstående grenar; bladen eggrunda sågade; 



fröhuset i toppen intryckt. 6—8. — a pratcnsis: bladen bredt eggrunda, trub- 

 badt sågade, platta och mjuka; fodret glandelprickigt. — /3 nemorosa: bladen udd- 

 sågade, veckigt nerviga. — / curta: 1—2 tum hög, vanl. mycket grenig. med små 

 blr; blad som /?. Fig. F1.D.1037. H.N.f.9, n:o 17. /^ Sv.B.267. H.N.f.9, n:o 18. y H.N. 

 f.4, n:o 26. 

 Äng. back. a. [Sk.—Lpl.—N.) Blrna mer och mindre blåaktiga med gult svalg. 

 Blir på feta ställen stor, med breda, n. hjerllika blad. — (S och y föras af Prof. 

 Fries till en ny art: E. parvi flora, till hvilken äfven läggas former af följ., hvar- 

 igenom en mycket blandad, näppel. bestämbar art uppkommer. 



2 E. gracilis Fr. stjelken spenslig, enkel ell. med uppräla grenar; bladen ovala ell. af- 



långa, med 2—3 sågtänder i hvardera kanten; fröh. aflångt, tvärhugget. ©7, 8. 

 Fig. Reich.t. 1733,f. 4, [E. micrantha Reich.], icke 5. H.N.f.2, n:o 30. 

 Ljungback. {Sk.—Gesir. Ner. Veslml. Vesteråstrakten: A. M. Troilius. Farm/. Dalsl. 

 vid näs i Holm. Boh. kring Strömstad; Oroust och Koön: Thed. Öl. Gottl. — N. 

 Christiania; nära Fredrikshall.) Mycket spädare, ehuru ofta lika hög, ell. högre 

 än föreg. Bladen säll. mer än en god linie breda och dubbelt så långa, de få 

 länderna åtskiljda af den raka bladkanlen, i allt liknande följande, utom alt 

 blrna äro mindre och n. rent hvila, samt bladen kortare. 



3 E. salisburgensis Funk. stj. som föreg., oftast alldeles enkel; bladen lancelflika — n. 



jemnbreda, med vigglik bas och 2—3, långt skiljda, ulböjda syllika, hos de öfre 

 bl. n. borsllika tänder i hvardera kanten; kronans öfre läpp 2klufven; fröh. som 

 föreg. ©7,8. Fig. Reich.t.l730,f.2. H.N.f.l4,n:o20. 



