58 3 Kl. TTBIFLOR^. 



3 P. lapponica L. hjelmen framlill utdragen i en lång tvåflikig snahel och af nedra 



läppens längd; bladen parklufna, med bladskifvan bred som flikarnes längd; stjel- 

 ken eiikel med kort ax af n. horizontala blr. 2^ 7, 8, g. blr. Fig. L.Fl.L.t.4,f.l. Sv. 

 B.750. F1.D.2. H.N.f.9, n:o 16. 

 Subalpin fjellv, {Lpl. — Dal. — N.) Enkel, ehuru stund, med 2 — 3 stjelkar från 

 samma rot. 



ff Hjelmen hel. 



4 P. hirsata L. blrna uppräta, i ett tätt ax; fodret dlandadt, tunnt hvitulligt; hjel- 



men utdragen, något framkrökt, trubbig; bladen parklufna, med bred skifva, korta, 

 nfigol framåt rigtadc flikar. 2f6,7.r.blr. Fig. L.Fl.L.t.4,f3. F1.D.1105. H.N.f.lO, 

 n:o 20. 

 Högre fjellv. r. [Torneå-, Lul. och Piteå Lpm. Da/(jellen enl. Linné. — IS'. Finnm. 

 Alten på Goskevare; Eibydal och Talvig; Tsatsa; Snaasen; vid Beite mell. Valders 

 och Gudbrandsdalen.) 3 — 6 tum hög, vanl. flersljelkig : hladflik. icke tillbakahöjda 

 som hos de följ. 



5 P. flammea L. blrna som föreg.; fodr. Sflikigt, glatt; hjelmen rak, vid mynningen 



trubbig, inneslutande hela pistillen; bladen pardeldfa med något tillbakaböjda flikar. 

 2f 7. Fig. L.FI.L.t.4,f.2. F1.D.1878. H.N.f.ll, n:o 23.^ 

 Högre fjellv. r. (Från Torneå träsk till gränsen af Piteå Lpm. samt motsvarande trak- 

 ter i Norge.) Fingerhög; blrna brandgula, n. hela hjelmen mörkröd. 



6 P. Oederi Vahl: kronhjelmen vidgad, något klolikt nedböjd mot mynningen och min- 



dre trubbig än hos föreg.; pist. oftast något utskjutande; för öfr. som föreg. 2^6, 

 7. — /? foliosa: axet nedtill försedt med långa skärmblad. Fig. F1.D.30. H.N.f.3, 

 n-.o 15. 

 Fjellfr. [Jämtl. på Snasahögens gräsväxta fot; vid Skurdalsporten, Smällhögarne och 

 Sylfjellen. Herjed. ned till Storsjöns fjell, samt Skarf- och Hamrafjellen. — N. Dovre, 

 allmän; Vangsfj. i Opdal; Örkedalen; Tronfjellet; Ridalen; Heckelj. etc.) 4—7'ium 

 hög, stundom med hvithåriga foder, hos oss oftare glatta; blrna guldgula, hjel- 

 men blott i toppen rödbrun. — P. versicolor Wg. P. flammea Fl.D. — 13, en 

 luxurierande form., är P. virescens Wg. och trol. P. foliosa Gunn., tagen på 

 Vangsfjellet och vid Skurdalsporten. 



132. MELåMPYRUM Lin. Kohvete. 



1 M. cristatum L. blriia i ikanliga täta pyramidlika ax, med hjertUka hopvikna flik- 



fandade skärm. Q 7. — /? pallcns: skärm och blr blekgula. Fig. Fl.D. 1101. 

 Ängsback. [Sk.—Geslr. Dal. Boh. Olterön: Rect. For. Öl. Goltl. — N.) Blomskär- 

 men brunröda, blrna röda med gul rnynning. 



2 M. arvcnse L. blrna i aflånga, mindre täta ax; skärmen lancettlika, parklufvet fli- 



kiga; blomfodren något siräfva. 07. Fig. Fl.D. 911. 

 Åkr. [Sk.— Uppl. Rosl. Hargs skärgård på Medholmon. Öl. Gottl.) Skärm och blr, 

 utom en hvit ring på midlen och gul fläck vid den undre läppens bas, röda. 



3 M. nemorosum L. blrna i glesa ax; skärmen hjertlika spetsade hvasstandade; bl. fodren 



hvilulliga. © 6, 7. Fig. Sv.B.423. F1.D.305. 

 Lundar, särd. i östra prov. [Sk. — Gestr. på Limöar ne. Vestml. Nerike. Hall. Öl.) 

 Blomskärmen violetta, sällan hvita; blrna brandgula. 



4 M. praten.se L. blrna i öfra bladvecken ensamma, vända åt en sida; kronan 3 gån- 



ger längre än det glatta fodiet, tillsluten af den rak! framskjutande läpp. ©7,8, 

 blekgula blr. — /? purpureum: kronan mörkröd med invändigt gul läpp. Fig. Sv.B. 

 286. F1.D.2238. 

 Skog. a. [Sk— Lpl. — N. till Nordl. — /? Sk. Vånga sn. Blek. Berntorp. Smal. 

 Dref och Bergunda; Wexiö flerest.: Scheulz. Goltl. allmän.) Blrna blekare och 2 

 gånger längre än hos följ. 



5 M. sylvaticum L. blrna som föreg., föga längre än det glatta fodret, med öppen 



mynning, nedböjd läpp. 7, 8, brandg. blr. — /? latifolium: bladen eggrunda med 

 utdragen spets. Fig. Fl.D. 145. 

 Skogsäng, a. [Sk.— Lpl. — iV.' — /? Sk.) Blrna omkr. 3 lin. långa; bladen vanl. 

 2 — 3 lin., hos /? nära 1 tum breda. 



