Fam. PlumbaginecB. 65 



Ridön; Skinnsk:berg; Nora. Ner. Väiml. Dahl. VG. Lidaån i Larf sn: Sahlén. 

 Boh. vid Strömstad. ÖL Gottl. — N. till Nordl.) Hanblommans skaft 1—2 tum 

 högt, bladen likna dem hos Isoetes, men öro icke ipipiga inuti. 



25 Fam. PLUMBAGIKE^ Juss. Krona regulier, med 5 stånd, motsatta ilikarne. Fröh. 

 enrumm., med ett, vid centralfästet hängande frö. 



150. STåTICE Lin. Ormrot. 



l'S. Behen Drej. stängeln trind; bladen aflånga fjädernerviga, med udd i spetsen, 

 under tydl. svartpunkterade; vippans grenar ulböjda M^blommiga. 2^ 7, 8. Ijusb. blr. 

 Fig. F1.D.2409 [enl. Lange]. Reich.t.lUCf.l. H.N.f.lO. n:o 21. 

 Hafsstr. r. [Sk. vest. kusten: Hvellinge; Eskilstorp; Gessie; mell. Landskrona och Hel- 

 singborg; Kullen.) Vanl. mindre, och mei' tätbljommig än följ. — S. Limonium 

 /? Ed. 3. S. Limon. Exc.Fl. cd.l. 



2 S. rar i flora Drej. stäng, kantig; bladen som föreg, n. ennerviga, otydl. punkterade; 

 vippgren, n. raka, (//t-^blommiga. 2^ 7, 8, Ijusb. blr. Fig. F1.D.315 och 2410. Reich.t. 

 1140,f.2. H.N.f.3,n:ol8; f.ll,n:o26. 

 Hafsstr. r. [Sk. Torrekov på Skäppaskär. Boh. på Lögholmen i Tanum; Lindön: 

 Rect. For.; Marstrand, på Koön; Domsöe;.- Gåseskär nära Henån: Thed. etc. — N. 

 Christianiafjorden, Krageröe ni. fl. st.) 2 — 3 qu. hög; bladen var. både hos denna 

 och föreg. mell. lancettlika och omv. eggrunda; nerven med otydl. sidogrenar. — 

 S. Limonium L. och H:n ed.4. St. Bahusiensis Fr. (den högre formen). 



151. ARMERL4 Willd. Trift. 



1 A. elongata Koch: stängeln glatt; bladen smalt jemnbreda, något spetsiga, vanl. hår- 



bräddade; yttre holkfjällen tirfrfspelsiga. 2j. 6, 7, Ijusr. blr. Fig. F1.D.1092. Reich.t. 

 1149,f.2. H.N.f.8,n:ol5. 

 Torra äng. [Sk.- Uppl. Vesfml. Dal. Grangärde sn, Sunnansjö bruk: Hr J. A^ Braun. 

 VG. Venersborg. Boh. Öl. Gottl. — N.) Stängeln fotshög, mer central [från blad- 

 knippets midt] än hos följ.; bladen trådsmala, ennerviga, söll. en linie breda 

 och då med 2 svagare sidonerver; ett sådant ex. har förf från Öland, hvilket 

 synes tillhöra A. purpurea Koch; men behöfver vidare undersökning. — A. vul- 

 garis W. Statice Armeria L. 



2 A. maritima W. stäng, finhårig; bladen som föreg. trubbiga; yttre holkfjällen trian- 



gulära med ingen, ell. omärklig udd. 2f 7, 8, r. l)lr. Fig. E.B.226. Reich.t.ll48, 

 f.l. H.N.f.5, n:o 12. 

 Vestra hafskust. [Sk. Limhamn ymnig. Hall. mel!. Varberg och Kongsbacka, högst 

 ymnig och gående långt in ål landet. Boh. — IS. Fredriksvärn på vallarne. Chri- 

 stiania; och trol. hela södra och vest. kusten Molde. Trondhj. Nordl. Helgeland; 

 Bodöe. Ostfinnm.?) Växer i .stora, rikt blommande tufvor, med quartershöga, 

 sällan 7—8 tum höga blomstänglar. — A. pubescens Lk. Statice Armeria E.B. 

 S. marit. Ed.4, hvars S. Armeria /i äfven hörer hit. 



*3 A. sibirica Turcz. stäng, glatt ell. nedtill glest hårig; bl. som föreg., glatta, endast 

 vid basen hårbräddade; holkfj. rundade och trubbiga. 2i. 7, Ijusr. blr. Fig. 

 Fjellv. r. (iV. Ost^Finnm. Svartnaes midtför Vardöe'; Vest-Finnm. Tsatsa på öfversta 

 sluttn. mot Mttdalen.) Norska ex. enl. Th. Fr. bestämda af Boiss. Synes vara 

 en föga skiljd art, som i Ed. 6 fördes till A. marit., i ed. 7 kallades A. elong. 

 p arctica. 



Hartman, Skandinaviens Flora (9: de uppL). 



