72 4 Kl. DISCIFLOR^. 



inskurna småblad; sido-blomflockarne i bladvecken, med inga ell. korta skaft. J)7, 

 8,hv.blr. Fig. F1.D.790. 

 Hafsstr. och vallar, r. {Sk. sydveslra kusfen, t. ex. Hvalinge; Landskrona och Christi- 

 anstad på vallarne. GoUl. — N. sydl. kust.) Glatt och glänsande med stark lukt. 



182. ^GOPODIUM Lin. Kirskål. 



1 M. Podagraria L. bladen dubb. 3fingradt delade; småbladen eggrunda med snedt 



hjertlik bas. If 7, 8, hv. blr. Fig. Sv.B.147. F1.D.670. 

 Odl. st., lundar, a. (Sk.- Helsl. Vestml. Värml. Dalsl. Öl. Goltl. — N.) 3—4 fot hög. 



183. CÅRUM Lin. Kummin. 



1 C. Carvi L. bladen dubb. parbladigt delade med findeldta småblad. J) 6 — 8, hv. ell. 

 ,. rödl.blr. Fig. Sv.B.115. F1.D.1091. 

 Äng. och renar, a. {Sk. -Lpl. — N.) k aln hög. — Bunium Godr. & Gren. 



184. BUNIUM Lin. .Tordnöf. 



''I B. flexuosum Wilh. stjelken nedtill Madlös; stjelkbladen n. oskaftade, dubb. parbla- 

 digt delade i n. jemnbreda inskurna flikar; stiften hos frukten upprätta. 2f 6, 7. hv. 

 bir. Fig. E.B.988. H.N.f.l3, !i:o 41. 

 Torra st. sandback. r. [N. mellan Stavanger och Nordmöer, t. ex. Mundeim; Storöen; 

 Molde etc.) Stjelken + ahi hög, mycket smal ned mot den rundadt knölformiga 

 roten; rotbladen skaf tade, 3dubh. parbladigt delade. — Carum Fr. S.V.Sc. Cono- 

 podium denudat. Koch och Fr. H.N. 



185. PIMPINELLA Lin. Bockrot. 



1 P. magna L. stjelken fåradt kantig; bladen parbladigt delade, med utdraget egg- 



runda spetsiga, inskuret sågade, glänsande småblad, Sflikigt uddblad; de öfversta 

 bladens småblad äfven eggrunda ell. lancetthka, sågade. 2^ 7, 8. hv. ell. rödl. blr. — 

 /? dissecta: småbi, parbladigt delade, med långt skaftad ändflik. Fig. Sv.B.741. Fl.D. 



..1155. H.N.f.2, n:o 41. /^ Refz. Obs. t.2. 



Äng. r. [Sk. Häckeberga; Reften; Tågarp; Helsingborg; Kullen etc. Smal. Ökna mell. 

 Emhult och Asgärde; Rödsle nära Vestervik. Södml. Tullgarn nära slottet, ymnig. 

 Öl. mell. Mörbylånga och Borgby; Sandby och vid Wickleby. Gottl. mell. Arshamn 

 och AHalmsudde. — /i Sk. Gottl.) Småbladen större mer utdraget ell. lancettlikt 

 eggrunda än hos följ.; de öfversta, vid blomflockarne, af samma form, icke så 

 smalflikiga som hos denna. 



2 P. Saxifraga L. slj. strimmig; bladen parbl. delade, med rundade ell. bredt eggrunda 



trubbiga sågade småblad [hos /j' delade till basen]; de öfversta bladens flikar smalt 

 jemnbreda helbräddade. 2^ 6, 7. hv. blr. — (i dissecta: småbladen pardeldta och 

 flikiga. — ■ nigra W. roten innehållande en blå saft. Fig. Sv.B.160. F1.D.669. 

 Äng. a. {Sk. — Um. Lpm. — N. till Salten. - '^ Sk. Limhamn. Öl. Gottl.) Var. glatt 

 och småluden. — P. nigra, hvars rotsaft blir i luften blåaktig, skiljes af Koch 

 med ludna flockstrålar, en hårighet, som är lika obeständig som stjelkens. 



180. FALCARL\ Höst. Ving-blad. 



1 F. Rivini Höst: stjelkbladoii delade i både ensamma och 2 — 3, med nedre delen 

 samväxta flikar, till formen n. jemnbreda, med brosklikt kantade sågtänder. 2|. 7, 

 hv.blr. Fig. Sv.B.621. F1.D.1749. H.N.f.2, n:o 40. 

 Torra åkrar, r. {Sk. vid byn Glemminge i Ingelstads härad. Gottl. söder om Visby.) 

 Blåaktig växt, med 2-6 tum långa blad flikar, trådsmala svepen. — Sium Fal- 

 caria L. Critamus Reich. 



187. SIUM Lin. Strätta. 



1 S. latifolium i. stjelken uppräl, med långskaftade blomflockar; sljelkbladen enkelt 

 parbladigt delade; småbladen utdraget lanceltlika ell. jemnbreda, n. likformigt så- 

 gade, med uddspetsade sågtänder. 2|. 7. 8, hv. blr. — j3 longifolium: småbi, jemn- 

 breda och något krökta. Fig. Sv.B.178. F1.D.246. 

 Vatten. {Sk.—VB. och Um. Lpm. Värml. Dalsl. Boh. — N. till Nordl. — ^ ÖG. 

 Norrköp. på Bykholmen; Vestralund i ån; Kärna sn. i Kappeisån. Göteborg, Quille- 

 bäcken etc. Hall.) 3 — 4 fot hög, med flera tum långa flockskaft, hela svepeblad. 



