-^ 



■82 5 Kl. SERTIFLORiE. 



Utländska B. Lenormandii liknar mycket denna art, men karp. hafva ett tydligt, 

 qvarsiltande stift. 



[B. peltalum /9.) 



201. FICARIA Hall. Korskål. 



1 F. ranunculoides Mönch: stjelken meränd. enblommig; bladen hjertlika, de nedra 



grundt, de öfra djupare bugtbräddade. 2^ 5, g. blr. Fig. Sv.B.17. F1.D.499. 

 Lundar. {Sk.—Helsl. Vestml. Värml. Dalsl. Öl. Goltl. — N. till Nordl.) Rot af ett 

 knippe klubblika knölar. — Ranunc. Ficaria L. 



202. MYOSuRUS Lin. Musrumpa. 



1 M. minimus L. bladen n. trådsmala, jemte blomskaftet från roten. O 4—6, g. blr. 



Fig. Sv.B.690. F1.D.406. 

 Torra st. [Sk.—Angml. Dal. Boh. Uddevalla; Strömstad. 01. Gottl. — N. upp till 

 Trondhjem.) Blomman liten på ett \—2 tum högt skaft; fruktfästet slutl. 1—2 

 tum långt. 



2 Flocken Anemoiiese. Kronbl. utan honingsgrop. Karp. nötlika, slutl. enfröiga. 



203. THALICTRUM Lin. Ängsruta. 

 f Karpellerna med 3 — 4, breda hinnaktiga kanter. 



1 T. aquilegiifolium L. bladen 3dubb. parbladigt delade, med stipler i bladskaftens ut- 



greningar; småbladen rundade ell. omv. eggrunda, framtill trubbigt flikiga; blrna i n. 

 qvastlik vippa. % 6, rödl. blr. Fig. H.N.f.2, n:o 42. 

 Lundar, r. [Sk. här och der, ymnig. Blek. Ynde i Sölvitsborgs sn; Carlshamn; Mör- 

 rum och Elieholm snr. Smal. Virestad sn, Almas; Stenbrohult vid Elmhults gästgg., 

 och Tingsås vid Tingsryd.) Bladen icke olika Äklejors, ehuru smärre. 



ff Karp. mångfårade; blr i en enda, enkel klase. 



2 T alpinum L. klasen vid blomn. nedböjd; stjelken n. bladlös; bladen dubbelt par- 



bladigt .delade i rundade småblad. 2f6,7. Fig. Sv.B.655. Fl.D.ll. H.N.f.3, n:o 27. 

 Fjelltr. a. [Lpl. — Dal. vid Storbo i Idre. Angml. Tåsjö sn, — N.) Quartershög, 

 enkel, med små, glänsande småblad, viol. ell. gula blr. ■"' 



fff Karp. mångfårade; blr i vippa ell. sammansatta klasar. 



'''■ Blrna uppräta ell. något utåt lutande. 



3 T. kemense Fr. stjelken fåradt kantig, med yngre täta, äldre glesa vippor; bladen 



2 — Sdubbelt parbladigt delade, med de nedersta sidogrenarne mycket långa; småbi. 

 rundade ell. något omv. eggrunda, trubbflikiga, under bleka. 2f 7, 8, gulakt. blr. 

 Fig. H.N.f.9, n:o 26. 

 Fukt. skogslund. r. [Torneå Lpm. Uppgifven för Kengis, men lärer enl. Laest. der 

 icke förekomma. — N. Finnm. Alten etc.) Lik T. flavum, men har mer samman- 

 satt delade blad, tunnare och mer rundade småblad, ej olika dem hos T. minus, 

 ehuru större. De enskildta bladskaften skola, enl. Fries, hos denna art vara 

 trinda, hos följ. kantiga. — T. majus Wg. 



4 T. rariflorum Fr. stj. som föreg.; vippans grenar uppräta, med n. klasevisa blr; 



bladen mest dubb. parbladigt delade, med kortare sidogrenar, omv. eggrunda, trub- 

 .. bigt flikiga småblad. 2j. 7, 8. Fig. 

 Ängar och elfstränder, r. {VB. utmed Torn. och Muonio elfvar upp till Huukis. 



Ångml. Nämforsen i Liden sn. Medelp. vid Indals prestg.) Liknar föreg., men 



bladen hafva, såsom hos följ. art, mindre Sangulär omkrets. — T. Friesii Rupr. 



och Beurl. — Anm. Denna och föreg. art anses af Prosten Lcest. vara blott 



varieteter af T. simplex. 



5 T. flavum L. stj. som föreg.; vippgrenarne med mot toppen flockvis samlade, upp- 



räta blr; bladen dubbelt parbladigt delade, med korta sidogrenar, omv. eggrunda, 

 vanl. Sflikiga småblad. 2|. 6, 7, g. blr. Fig. Sv.B.328. F1.D.939. H.N.f.9, n:o 25; f.l5, 

 n:o 26 [var.]. 

 Fukt. äng. a. iSk.—VB. nor. delen och IJm. Lpm. — N.) 1—lh aln hög, med minst 

 tumslånaa småblad, än med bred, än viggformig bas, rikblomm. vippa med ljus- 

 gula slandar strängar. Har stundom fjäll-lika, snart försvinnande stipler i bla- 



