Fam. Ranunculacece. g3 



dens grenveck. — Vid Christiania skall, enl. Blylts ex., en mycket smalhladig 

 form, analog med följ:s d, förekomma: T. flav. p angustatum Fr., dit äfven en 

 från Gotll. af Westöö sänd form synes höra. 



6 T. simplex L. stj. kantig, med platta sidor; blomvippans grenar med klasevisa, 



något lutande blr, i skiljda kransar; bladen som föreg. med smalare, vigglika, 3fli- 

 kiga ell. jemnbreda och hela småblad. % 7, grågul, blr. — /? dubium: småbi. n. 

 omv. eggrunda, med spetsiga flikar. — / boreale: de nedre bladens småbi. n. omv. 

 eggrunda, med trubb. flikar. — å tenuifolium: småbladen mycket smala, de på si- 

 dan vanl. hela jemnbreda, ennerviga. Fig. F1.D.244. H.N.f.3, n:o26; y flO n-o24- 



.. ^ f.l3, n:o44. 



Äng. iSk.—VB. och Jämtl. — N. — y VB. vid Torn. elf flerest. Ångml. Liden och 

 Junsele snr: Frist. — å Öl. Gottl.) Till alla delar spädare än föreg.; enskildta 

 blomskaften 2 — 5, i åtskiljda halfkransar; strängarne mörka. — y, som i föreg. 

 edd. förenades med T. rarifl. och till den synes bilda en öfvergång, är T. stric- 

 tum * bor. Nyl. — ^ ansedd för T. galioides Nestl. lär er genom odling i Upps. 

 Bot. trädg. öfvergått till a. 



7 T. angustifolium Jacq. stj. fåradt kantig; blrna flockvisa, uppräta; bladen Sdubb. 



parbladigt delade; småbi, jemnbreda ell. lancettlika, det yttersta ofta smalt vigglikt, 

 2— Sflikigt. 2^7. Fig. Jacq. Hört. 3, t. 43. H.N.f.l3, n:o 43. 

 Fukt. skogsäng, r. {Öl. i Föra sn.) Lik föreg.s å; de nedra bladens småblad bre- 

 dare [1 — 2 lin. med omkr. 1 tums längd], de öfras trådsmala; roten tradig, icke 

 krypande; enl. ull. ex., emedan förf. icke sett Svenska. 



^"^^ Blrna nästan hängande. 



8 T. minus L. stjelken refflad och något kantig, vid basen bladlös; vippan ganska 



grenig, med vidt utböjda grenar; bladen 3 — 4dubb. parbladigt delade; småbi, run- 

 dade, 3 — Sklufna, med spetsiga flikar; karp. n. lancettlika, något 2äggade. 2f 6, 7, 

 gråröd. blr. Fig. F1.D.732? Reich. D.F1.4627. H.N.f.7, n:o 23. 

 Sandiga strandäng, r. iSk. — Boh. — N. JcTdderen upp till HardangerQord.) Vant. 

 mindre än följ. med mera utsperrade vippgrenar, men i synnerhet skiljd med 

 de smalare, åt båda ändarne mer spetsade karpellerna. — T. vulgatum Schultz 

 och Beurl. 



9 T. Kochii Fr. stj. n. slät, under lederna något refflad, från basen bladig; vippan 



ganska grenig med utstående grenar; bl. som föreg.; karp. eggrunda. 2^7, gråröd. 

 blr. — ' flexuosum Reich. stj. vanl. något zigzag-böjd mell. lederna; bladflikarne 

 längre och spetsigare; karp. med något längre spets. Fig. Reich. 4628. H.N.f.7, n:o 

 . 25; *^ n:o 24 [varr.]. 



Äng. {Gottl. allm. ÖL? — 'Sk. Ön Hven. St. Ibbs kyrkog. Gottl. Vänge och Löjsta 

 snr.) Ett par fot hög, med rik vippa; karp. smärre än hos föreg. ''- har ofta 

 vippans grenar mer utstående och något plattade karpeller. Odlad har T. Kochii 

 i lefvande tillstånd mörkröda märken, T. flex. gula. Båda formerna skola dock 

 på Gottl. öfvergå i hvarandra. — T. minus L. Gottl. resa och herb. T. medium 

 Ählq. Öl. Veg.? T. collinum H.N. T. Jacquinianum Koch. T. saxatile DC. 



204. ANEMöNE Lin. Sippa. 

 f Svepet aflägsnadt från blomman, af flerdeldta blad. 



1 A. sylvestris L. stängeln enblommig med flera rotblad vid basen; svepebladen skaf- 



tade flikiga, med hvitludna skaft; hyllebladen meränd. 5, ovala ell. omv. eggrunda; 

 karpeller hvitulliga. 2f 5, hv. blr. Fig. H.N.f.8, n:o 29. 

 Torra st. r. {Öl. Föra sn, omkr. ^ mil öster om kyrkan, på 2 ställen vid Husvalla by. 

 Gottl. Fårön nära kyrkan samt vid Lauters, Capellshamn. Lokrum sn, i en hage 

 vid Martebo-myr. Hessle i Fläringe, samt vid Hangvahr kyrka.) Gröfre än följ., 

 med större blr, tradig hopknippad rot. Hyllebladen säll. flera än 5 och då 

 smalare. 



2 A. nemorosa L. stäng, enblomm., med ett enda rotblad; svepebl. skaftade inskurna; 



hyllebl. 6 ell. flera, aflånga; karp. och svepebladens skaft gleshåriga. % 4, 5, hv. 

 ell. rödl. blr. Fig. Sv.B.3. F1.D.549. 

 Skog. fukt. st. a. {Sk.—Um. Lpm. — N.) Rotstocken hos denna och följ. jemntjock, 

 horizonlal. Finnes stund, med särskilda honblr, hvilka äro smärre än de 2könade. 



