Fam. Ranunculacecp. 85 



3 Flocken Hellefeorese. Karp. kapsellika, flerfröiga. 

 207. CALTHA Lin. Kalfleka. 



1 C. palustris L. stjelken uppstigande ell. nedligg.; bladen hjert- ell. njurlika, grofnag- . ^ 

 gade, med rundade flikar vid basen. 2^4, 5,g. blr. — /? radicans: stjelken nedlig- V ' 

 gande, rotslående i lederna. Fig. Sv.B.200. ri.D.668. 

 Våta st. a. {Sk. — Lpl. — N. — /? iV. Finnm. Tanen och Varanger flerest.) 



208. TROLLIUS Lin. Bullerblomster. 



1 T. europcBUS L. foderbladen öfver 10, slutande sig tillsammans i klotform; kronbladen 



.. af de oöppnade ståndarnes längd, 2^6,7. Fig. Sv.B.383.^ F1.D.133. 



Äng. etc. r. {Sk. — Lpl. och VB. Öl. Mest i vestra prov., på mer spridda ställen i de 



östra. — N. till Finnm.) 3 — 4 qu. hög, med stora klotrunda ljusgula blr, 5 — 7- 



deldta blad. Då ståndarne uttömt frömjölet, äro de längre än kronbladen. Var. 



med små blad och blr af Ranunc. Linguw storlek. 



209. AQUILEGIA Lin. Akleja. 



1 A. vulgaris L. kronsporrarne med inkrökt spets, kortare än foderbladen; bladen dub- 

 belt Sfingradt deldta; småbladen grundt inskurna i rundadt trubbiga flikar. 2j.7,8. 

 Fig. Sv.B.118. F1.D.695. 

 Lund. i bergstr. r. {Sk. — Södml. Ner. Vestml. Dal. Grangärde; Boda Capell vid vägen 

 till Styggforsen. Värml. Öl. Gottl. Förvildad vid Gefle m. fl. st. upp till Sundsvall. 

 — N. upp till Gudbrandsdalen och efter kusten till Trondhj.) Meränd. glatt växt, 

 med stora, blå, stund, ljusröda ell. hvita blr. Var. med hårig stjelk. 



210. ACONiTUM Lin. Stormhatt. 



1 A. septentrionale Koll. blomklasen klibbig af täta glandelhår; hjelmen utan tydlig n 



klo, den utdragna cylindriska delen omkr. lika lång som det n. vinkelrätt framskju- \^^ 

 tände brämet; honingsgömmena med tillbakarullad sporre, lancettlik läpp; bladen 

 handlikt 3— 7klufna och flikade. 2^7,8. Fig. Sv.B.654. F1.D.123. H.IV.f.5, n:o 26. 

 Fjelltr. a. {Lpl. — Herjed. Dal. Särna och Elfdalen. Värml. nor. Finnskoga sn. Angml. 

 Medelp. Uppl. Hillebola — N. tjll Finnm. Tromsöe.) 2 — 3 alnar hög, med blå, 

 stund. n. hvita, högst sällan hos oss gula blr.*) — A. Lycoctonum L.Fl.Su. 



2 A. Napellus L. klasen tät rak finluden; hjelmen finluden, halfrund, med till klo af- 



smalnande bas; honingsgömm. med kort, tillbakaböjd sporre och urnupen läpp; 

 bladen handlikt Sdeldta, med vigglika 3klufna och flikiga småblad; karp. med utstå- 

 ende spets. 2\. 7, 8, b. blr. Fig. Sv.B.46. H.N.f.6, n:o 23. 

 Fukt. skogsäng, r. {DaL Vika sn. Stämshöjden, vid Trostbäcken i Stortägten. Södml. 

 Åker sn, vid Berga-ån. Sk. Hasselmöllan vid Romeleklint.) Hyllebladen ut- och 

 invändigt småhåriga; de nedre örtbladen glatta och glänsande. — A. napelloides 

 Sw. A. neubergense Reich. och Handb. ed. 1. 



3 A. Cammarum L. klasen slutl. glesblommig, flerböjd glatt; hjelmen glatt, koniskt 



hvalf-lik, med afsmalnande bas; karp. yngre med hopstötande spets; honingsgömm. 

 och blad som föreg. 2^ 7, 8, b. blr. Fig. F1.D.1698. H.N.f.6, n:o 24. 

 Byar etc. r. {Hall. vid Fylleåns stränder och vest. Smal. Femsjö; Klefshult, etc. Fas- 

 torp i Nye sn.) Lik föreg., men är glatt, med längre skaftade blr, stundom, särd. 

 odlad, med utsperradt grenig klase, smärre och mer bredflikiga blad. — A. Stör- 

 chianum Reich. A. neomontanum Fl.D. 



211. DELPHINIUM Lin. Riddarsporre. 



1 D. Consolida L. stjelken med utsperradt grenig blomvippa; honingssporren enkel; 



karpell ensam, glatt; bladen findeldta. O 6, 7, viol. blr. Fig. Sv.B.58. F1.D.683. 

 Åkrar. {Sk.—Helsl. Söderhamn. Vestml. Värml. en gång funnen. Öl. Gottl. —■ N.) 



*) Den utländska vanl. gulblomniiga Lycoctonum är skiljd genom större glatthet; rakare 

 mer vidgad hjelm, mycket längre än det föga framskjutande brämet; bredare bas på honings- 

 göm:s läpp, samt med strängarne, som äro kantade med en hinna, tvärt slutande strax ofvan 

 strängens midt, då den bos A. sept. jemnt afsmalnar n. upp till knappen. Enl. Wbg:s Fl. 

 Lapp. n:o 275 är en gulblommig form (y9) tagen vid Kirkivaare i Lul. Lpm. 



