Fam. Berberidecp — Fumariacew. 87 



g. blr. — 13 crenatum: kronbladen flikiga; skidorna längre, vridna Fig Sv B 67 

 F1.D.542. 

 Vid murar och hus, a. {Sk—Lpl. — N. — /3 Sk. vid Klinta, nära Ringsjön.) Bladen 

 glatta, under hlåaktigt gröna. 



216. GLÅUCIUM Scop. Strand- Vallmo. 



I G. luteum Scop. stjelken glatt, med djupt bugtiga ell. flikiga blad; skidan sträfknölig. 

 2) 7, 8, g. blr. Fig. Sv.B.171. F1.D.585. H.N.f.lO, n:o 29. 



Hafsstr. r. {Boh. Quille sn. Vassholmen och Tistelholmarne; Strömstad, på S. Koster 

 och Bredviksmarken. Grötö; Otterö och Hvalö. Hjertö; Svinäslandet och Furaby 

 strand i Tanum, ymn.: Rect. For. — N. Christianiafjord på Illöen; Spjärland; Ag- 

 geröen. Langesund, Mandal etc.) Blrna stora som på Vallmo; växten blåaktig. 

 — Chelidonium Glaucium L. 



37 Fam. FUMÅRIACE.^ DC. Fod. 2bladigt, aff-allande. Kronan irreg. Stånd. 6, sam- 

 manväxta i 2 stammar med enrummiga knappar. Frukt enrummig. 



217. CORyDALIS Pers. Nunneört. 

 f Stjelken med ett stort fjäll nedom lägsta bladet; stjelkknölen lökformig tät. 



1 C. solida Sm. blomskärmen flerklufna; stiftet vid basen knä-likt nedhöjdt, sedan 



rakt; inre kronbladens rvgg smalt och kort vingad. 2^4, 5, r. blr. Fig, Sv.B,531,f.l. 

 H.N.f.ll,n:o34. 

 Lundar, r. [Blek. vid Ronneby. Vppl. Funbo i Kersbärslunden vid prestgården. Rosl. 

 Stockh. Bergiilund, förvildad.) Blomklasen vanligen glesare och mer rikblommig, 

 samt med längre blomskaft än de följ. Bladen hos alla arterna dubb. Sfingradt 

 delade, med flerklufna småblad. 



2 C. läxa Fr. skärm och inre kronblad som föreg.; de yttre kronbl. i spetsen små- 



tandade, det nedre med tjock bas; stiftet utan knä; fruktskaft, n. af den smalt 

 lancettl. baljans längd. 2f 4, 5, r.blr. Fig. Sv.B.531,f.2 [blrna för mörka]. H.N.f. 

 8, n:o 25. 

 Lund. r. [Uppl. Steninge nära Sigtuna; på holmen Fläskjan i Mälaren, Stockh. flerest. 

 t. ex. Grindshage, Liljeholmen, på Sicklaön etc, Södml. Strängnäs; Mariefred m. fl. 

 st, ÖG. Norrköping enl. Kindb. Smal. Kalmar enl. Vesterl. Skåne.) Var. större 

 och mindre, stundom med tät och rikblommig klase, samt med klufna och hela 

 skärm. — C. Lobelii Ed. 4. Fum. bulbosa a Lin. Fl. Su. 



3 C. pumila Höst: skärm och inre kronbl. som föreg.; de yttre kronbl. i spetsen tvär- 



huggna, det nedre utan tjockare bas; stiftet utan knä; fruktsk. dubb. kortare än 

 den eggrundt lancettlika baljan. 2|. 4, 5, r. blr. Fig. Fl.D. 1224. H.N.f.8, n:o 26. 

 Lund. [Sk.— Uppsala. Rosl. 01. Gottl. — N. Christiania, Grefsnäs.) Varierar som 

 föreg., men är i allmänhet till alla delar mindre, med blekare blr. — C. läxa 

 *j9MWL Ed. 6. 



4 C. fabacea Pers. skärmen hela; stiftet utan knä; inre kronbladens rygg med en bred 



vinge, nående högt öfver kronbhs spets. 2^ 4, 5, r, blr. Fig. Sv.B.15. Fl.D, 1394. 

 H.N.f.lO, n:o 30. 

 Lund. [Sk.—Medelp. Jämtl. Åreskutan; Hackas. Vm. Lpm. Laxfjellet. Dalsl. Öl Gottl. 

 — IS. till Salten och Lyngen.) 3—5 tum hög, fåblommig; skärmen mycket sällan 

 grundt inskurna. — Fumaria bulbosa /? Lin. 



ff Stjelken utan fjäll; stjelkknöl. lökformig ihålig. 



5 C, cava Schw. & E. blomskärmen aflångt laiiceltlika, meränd. hela; kronsporren med 



trubbig krökt spets. 2^ 4, 5, r. ell. hv, blr. Fig. F1.D.605. H.N.f. 1, n:o 33. 

 Lund. r. [Sk. skogväxta delen allmän. Hall. Smal. Eds sn. ÖG. Omberg vid Alvastra, 

 Öl. från Ottenby upp till Föra.) Större än de föreg.; stjelkknölen äfven större, 

 stund, bärande ett blad iemte stielken. — C. bulbosa Pers. Fumaria bulb. 7 Lin. 



