Fam. Cruciferw. 93 



Vid städer, byar etc. r. {Smal. Kråksmåla. ÖG. Norrköping. Veslml. Vesteråstrakten 

 flerest. enl. Troilius. — y Södml. Ner. och Värml. — Helsl. Dal. Jämtl. Östersund. 

 VB. Umeå.) Väl utvecklade ex. äro, blommande, ^ aln höga, med \ tums breda, 

 djupt flikade blad; men öfvergår på olika localer i y, so7n är A. Suecica Fr. 

 H.N. S.V.Sc. Fröen, dubb. större än hos följ., hafva omogna en hinnkant, som 

 slutl. alldeles, eller till stor del försvinner; rotämnet alltid kantliggande. — 

 A. Thaliana (i Ed. 1 — 3. Sisymbr. arenos. L.Fl.Su. 



5 A. Thaliana L. blrna meränd. kortare än skaften; kronbladen tunglika; rotbladen 

 aflånga eller ovala, n. helbräddade; stjelkbladen lancettlikt jemnbreda, helbräddade; 

 skid. som föreg. ©4, 5,hv. blr. Fig. F1.D.1106. Reich. f.4380. 

 Torra st. a. {Sk. — Pit. Lpm. — N.) Quartershög, spenslig, med små, stund, grundt 

 landade rotblad. — Conringia Reich. Sisymbrium Koch. 



232. TURRiTIS Lin. Räckentraf. 



1 T. glabra L. rotbladen bugltandade, fint mjukludna; stjelkbladen omfattande, hel- 

 bräddade glatta; skidorna många gånger längre än deras skaft. ^ 6,7, hvitg. blr. 

 Fig. Sv.B.399. F1.D.809. 

 Torra ställ. a. {Sk. — Lpl. — N.) 1 — 2 alnar hög blågrön växt. — Arabis perfo- 

 liata Lam. 



233. BARBÅRÉÅ R. Br. Vinterkrasse. 



1 B. vulgaris Br. rotbladens ändflik hjertlikl rundad; stjelkbladen groft bugttandade 



eller pardeldta; kronbladen bredt vigglika, i spetsen intryckta; skidorna meränd. 

 frånstående, med smalare stift. 2^ 6, 7, g. blr. — i3 arcuata: stjelkbl. pardeldta med 

 aflånga sidoflikar, 3 — Sklufven ändflik; skidornas skaft utstående, jemte skidorna 

 båglikt krökta uppåt. — / acidula: skid. föga frånstående, n. uppräta; örtens smak 

 bitter [krasselik]. Fig. Sv.B.194. F1.D.985. p' Reich. f. 4357. H.N.f.6, n:o 17; j' f.l, 



„ n:o28. F1.D.1759. 



Åkerren, dik. etc. {Sk. — Gestr. Angml. Säbrå. Vestml. ^ärml. Carlstad och i bergs- 

 lagen. Balsl. Öl. Gottl. — N. — ;' Sk. Vidtsköfle; Åhus; Lund. Smal. Rostad 

 nära Kalmar; Ön i Sjösås sn; Wexiö: Scheutz. Hall. Varberg. Värml. Carlstad.) 

 1 — 2 fot hög, med rika höggula blomklasar, 6—10 liniers långa skidor, y är 

 mycket utmärkt af sin bittra smak, hvarföre den odlas; ehuru äfven p någon 

 gång finnes lika bitter. — Erysimum Barbarca a L.Fl.Su. ^ Barb. arcuata Reich. 

 y B. prcecox Fr. ej Tyskames. 



2 B. strida Fr. rotbladens ändflik aflångt eggrund; stjelkbladen med ganska stor, oval 



ändflik, små eller inga sidoflikar; kronbladen smalt vigglika, tvärhuggna; skid. till- 

 tryckta, med kort, n. lika tjockt stift. ]) (>, 7, g. blr. Fig. Reich. f.4355. H.N.f.6, 

 n:o 16. 

 Fukt. äng. strand. {Sk.— Lpl. — N. till Ost-Finnm.) 1—3 fot hög, äldre med långa 

 uppräta klasar af tumslånga skidor; blrna dubbelt mindre än hos föregående, 

 ofta öfvervuxna af de äldre skidorna. Rotbladens ändflik stundom med något 

 hjertlik bas. — B. parviflora Fr. Nov. ed.2. B. vulgaris a Wg. Erysimum 

 Barbarea /? L.FLSu. 



234. NASTURTIUM R. Br. Vattenkrasse. 



f Blrna hvita; kronbl. alltid längre än fodret. 



fl N. Armoracia Fr. rotbladen eggrundt aflånga odeldta rundsågade; stjelkbladen lan- 

 cettlika, hela och sågade, eller parklufna; skidorna ovala. 2^ 6, 7. Fig. Sv.B.242. 

 H.N.f8,n:o21. 

 Vid vatten, r. {Sk.—Gefle. Vestml. och Värml. Boh. förvildad.) Hög växt, med 

 mycket stora rotblad. — Cochlearia L. Armoracia rusticana Koch. 



2 N. officinale Br. alla bladen parbladigt delade, med n. hjertlikt rundade eller af- 

 långa småblad; sidoklasarne motsatta bladen, i^. 7, 8. — j3 microphyllum: små- 

 bladen 2—3 lin. i diam. — '^ Siifolium Reich. stor; småbladen bredt lancettlika, 

 med något hjertlik basis. Fig. Sv.B.624. F1.D.690. H.N.f.l5,n:o 33. /? Reich. f. 

 4360; *4361. 

 Vatten. {Sk. Hall. Smal. Misterhult sn, vid Horfve källa nära Köksmåla: Sjöstr. Gottl. 

 — * Sk. Höje-å vid Källby; Käflinge vid Lackalänge; mell. Everslöf och Hassle- 

 möUa etc.) Småbladen hos a mer eller mindre rundade eller ovala, tandade; 



