108 6 Kl. coMjMNrFLOR^:. 



glänsande; blomfodorflikarrie rundadt trubbiga: g^rex)skoli krypande. 2^ 4, 5, viol. bir. 

 Fig. Sv.B.8. FI.D.309. H.N.f.4, n:o 41. 

 Lund. r. {Sk. Blek. Smal. Kalmar. ÖG. Södml. Mörkön. Uppl.^ i gamla parker, t. 

 ex. Ulriksdal, LöFsta bruk etc. ända till Gefle vid Kastet. Hall. Öl. här och der från 

 Ventlinpe till Horn i Högby sn. Goltl. Visby: pä Öl. inhemsk, för öfrigt sannolikt 

 endast förvildad. — N. Hardanser.) Blrna mycket välluklande; fruktskaft och kron- 

 lösa blr lika följ. arts. Enl. Sjö.Urand finnes på ÖL en form, med luktlösa blr, 

 som bör närmare undersökas. 



2 V. hirta L. bladen eggrundt hjerflika. tätt naggade, opaca, jenite skaften småludna; 



foderflikarnc trubbisa; sporren kägel-lik; grenskott O. 2^ 5, 6, b, ell. hv. blr. Fig. Sv. 

 B.543. F1.D.618. H.N.f.8, n:o 30. 

 Lundar. {Sk. — Uppl. Medelp. Siljeberget. Vestml. Ner. VG. Göteborg, i Gamlestads- 

 bergen. Öl. Gottl. — N.) Rotslocken något tjock, ofta tapplik; blr utan lukt. 

 Har de sednare blrna kronlösa och mycket små, på korta till jorden böjda, skaft, 

 men sättande mogen frukt. 



'*"^ Märket rakl el!, föga bojdt. 



3 V. umbrosa Fr. bladen brcdl hjertlika, glest naggsägade, gleshäriga; foderllik. spel 



sade; kronsporren läng, punglikt vidgad nedåt; grenskott 0. 2^ .5, 6, b. stund. hv. blr. 

 Fig. H.N.f.5, n:o 28. 

 Fukt. st. vid bäckstrand, etc. r. {Um. Lpm. Jämtl. Areskutan, vid Mörviksån. Ångvfd. 

 Ramsele och Sollefteå. Medelp. Sundsvallsberget; Rösåsberget i Sättna sn. m. fl. st, 

 Helsl. i Hög och Norrho sn:r. Dal. Fahlun; Säfersdalen. Värml. Kyrkebol i Ny; 

 Ränneberget i Östmark; Strandas och Sysselbäck i Dalby sn. — N. Här och der 

 från Porsgrund och Christiania upp till Vang i Valders och Tofte i Gudbrandsd. 

 Fondfjellet t Merager.) Rotstocken späd och tradig; bladen tunna, med djup och 

 smal öppning vid basen, tvärt sammandragen spels. — V. hirta ^ Wg. V. bore- 

 alis Weinm. 



4 V. uliginosa Schrad.? blarlen utdraget hjertlika, glest naggsägade, n. glatta; foder- 



flikarne trubbiga; kronbladen glatta atlånea, i spetsen intryckta; grenskott 0. 2^6. 



_ Fig. Reich. f.l07. H.N.f.5. n:o 27. 



Öfversvämni. strand.. j. {XJppl. Dalelfven pä öar mellan Elfkaröns bruk och Söderfors, 

 såsom Åspnoten, Angsön, Björkön, Kalföarne etc. ÖG. mell. Husbyljöl och Gistorp 

 enl. Kindb. Smal. Kalmar län, vid åar i Ljungby, Arby och Madesjö m. fl, sn:r.) 

 Utväxta bladen 1—Vr t. breda, 2 — 2 V t. långa, med djup ur skärning vid basen, 

 på undre sidans nerver omärkL gleshåriga; fruktskaftet upprätt; blrna violetta, 

 med alla kronbl. intryckta och der i olika Reich.s fig. och beskr.*); sidokronbla- 

 dens klo convex, icke olik en tukliifven sporre. Har, likasom V. pal., 2 former, 

 den ena med n. dubbelt större blr än den andra. 



5 V. suecica Fr. bladen bredt hjertlika med kort spets, det nedersta njurlikt, glest 



naggade glatta ell. un<ler glest småhåriga; blomskärmen ofvan blomskaftets midt; 

 foderflik. trubbade; kronbladen glatta, de 4 öfre ovala trubbiga, i spetsen hela; gren- 

 .skott O, 2^5,6, b. blr. Fig. Reich, f.105. H.N.f..3, n:o 29. 

 Dyiga strand, r. {Lpl.—Sk. Öl. Resmo — N. Finnm. flcrest. Nedalen; Dovre, Driv- 

 stuen och Kongsvold. Vang i Valders. Fondfjellet i Merager.) Större än följ. Var. 

 med hv. blr. Dr. Reulerm. har funnit äfven denna art skjuta nya kronlösa blr 

 på högsommaren från rotstocken liksom V. hirta. — V. palustris (i cordata 

 Handb. ed. 2. V. epipsila Ed. 4 och 5. 



6 V. palustris L. bladen rundadt njurlika, glest naggade glatta; skärmen vid eller 



nedom blomskaftets midt; foderflik. ovala trubbiga; för öfr. som föreg. 2f 5, 6. — 

 ^epipsila Led. örten och blrna större; öfversta bladet med kort spets. Fig. FI.D.83. 

 H.N.f,8,n:o31; * n:o 32. 



*) Förf. har ej sett Tyska ex.; men, 8om vår art både i detta och liera fall afviker frän 

 beskrifn., torde den vai-a skiljd och förtjena eget namn, t. ex, V. riparia, såsom icke hos oss 

 växande i svampiga kärr [Koch], utan på gräsväxta elfstränder, som af vårfloden öfversväm- 

 mas. Den blommar genast, då vattnet sjunkit, med änuu föga utvecklade blad, som äro mer 

 eggrunda, med mindre hjertlik basis, iin sedan [icke me;- hjertlikt eggr. som Reich, har], 

 Blrna försvinna hastigt. 



