^ 



110 6 Kl. COLUMNIFLORy»';. 



nära hvila; fröhuset aflångl. Synes, att döma af Linnés Ucrb.y hafva varit in 

 begripen i hans V. monlana. — V. persicifoiia ed. 4. — Viola lancifolia Thore. 

 V. laclea enl. Fr. S. V. Se, kan jag efter Franska ex. ej skilja från denna art. 



13 V. pratcnsis MK. glatt; bladeii lancettlika med cggrund basis, bredt nedlöpande 



utföre hela skaftet, elest nappade; sliplerna lancettlika, vid basen inskuret tandade, 

 de mellersta pä stjelken längre än bladskaften: kronsporren punglik. 2^ 7, 8, b. ell. 

 h vitakt. bir. Fig. Reich.t.99.f. c- -f. H.N.f.4, n:o 44. 

 Fukt. st. på kalkbotten, r. {VG. vid Jarlehus. Öl. Gottl.) Rotstocken tjock, n. tapp- 

 formig, flerstjelkig ; stjelken än nedliggande, än upprat; sporren jem7itjock, kort; 

 fröh. eggrundt. — V. lactea Fries H.N. 



14 V. elatior Fr. stjelken upprat; bladen lancettlika, med något intryckt basis, glest 



naggade, jemte stjelk och blomskaft kort sträfhåriga; stiplerna bladlika. längre än 

 bladskaftet, aflånga, vid basen tandade. 2^ 6, 7, Ijusbl. blr. Fig. Reich.t.lOO, H.N.f. 

 4, n:o 45. 

 Bäckstrand, r. {Öl. ymnigast i Thorslunda vid Skogsby och Tveta; mera spridd i Vick- 

 leby, Hulferstad, Runsten, samt Kastlösa i stora Dalby skog. Gottl. Storgärdet vid 

 Walls presfg, enl. uppg. af Thed. N. enl. Hornem.) Större växt än föreg.; bla- 

 den af ett lillfinger s storlek; blrna stora. V. persicif. Wg. V. stipulacea 

 Handb. ed. 1. 



15 V. tricolor L. de nedre bladen hjertlikt eggrunda, de öfre lancettlikf aflånga, glest 



naggade, n. glatta; stiplerna mycket stora, lyrformigt flikiga; sporren af foderbihan- 

 gets längd. Q 4 — 9. /? arvensis: fodret af kronans längd eller längre. Fig. Sv.B. 

 44. FI.D.623, /9 1748. 

 Berg, åkrar och odl. st. a. {Sk. -Pit. Lpm. och VB. nor. del. - N. till Finnm. 

 Tromsöe.) Var. i hög grad till blrnas färg, vanl. violetta och gula, stund, rent 

 gula eller n. hvita. Den rent gulblow.miga anses af Koch och Fries som. var. 

 saxatilis. /?.• arvensis Murr., har meÉl gul hvita blr med föga blått. 



47 Fam. DROSERACE^ DC. Krona regulier. Stånd, till antalet bestämda. 5, fria. 

 Stift flera. Fröh. 1- ell. ofullständigt flerrummigf. med fröfästen på skalen. 



268. PARNÅSSIA Lin. Slotterblomma. 



1 P. palustris L. bladen hjertlika; boningsfjäll mångstråliga. 2^ 7, 8, hv. blr. — fitenuis: 

 med omkr. 9stråliga honingsfjäll. mer eggrunda stjelkblad. Fig. Sv.B.172. FI.D.584. 

 Våta äng. iSk.—Lpl. — iV. — fi Lpl. Ångml. Junscle sn. och vid Fjellsjö. Medelp. 

 Sättna prestg. Gottl. — N. Ost-Finnm. mel!. Gornitak och Bunss.) Stjelkbladet 

 omfattande den enblommiga stjelken; rotbl. skaf tade. 13 spädare med liten blomma. 



2(i9. DRöSERA Lin. Daggört. 



1 D, rotundifolia L. stängeln flerblommig; bladen runda, med tvärdiamefern större än 



längden. 2^7,hv.blr. Fig. Sv.B.688. F1.D.1028. 

 Kärr, a. (Sk.— Lpl. Öl. Gottl. N.) Fröcn omgifna af en nätlik lös hinna. — 

 Bladen hos detta slägte hafva i kanterna långa röda glandelbärande hår, .som 

 utsippra en klibbig vätska. 



2 D. longifolia L. stängeln flerblonmiig, betydl. högre än de spad- eller tunglika l)la- 



den; frön omgifna af en nätlik, lös och slät hinna. 2|. 7, hv. blr. — /S obovata: 

 bladen spadlika [ell. hälften så breda som långa]; märkena urnupna. Fig. Sv.B.689. 

 FI.D.1093. H.N.f.5, n:o 30, /:?n:o31. E.B.868. 

 Kärr. iSk.—Lpl. upp till Torn. träsk. Öl. Gottl. — N. till Finnm. — /? Stuål. — 

 Ångml. VB. Nilsmyran vid Björkforss. Gottl.; blott i de östra prov. — N. Christi- 

 ania m. fl. st.) Stängeln 3—0 tum hög; bladen hos a, utom skaften, n. tunns- 

 långa; hos (3 kortare och bredare, närmande sig till följ., men till alla delar 

 större. — D. anglica Sm. /? D. obovata Koch och n.N. 



3 D. inlermedia Hayne: stängeln flerllommig, knappt högre än de omv. eggrunda 



