132 7 Kl. FAUciFLon.E. Fam. HaloragecB. 



Vatteiipö!. r. (SÄ;. — Gestr. Helsl. Tuna sn, vid Hallsta. Angml. Ytter-Lännäs sn, Ny- 

 land. Veslrnl. Ner. stora Mellösa; Vinteråsa etc. VG. Boh. Hall. Gåsvadholm, och 

 Varberg. Öl. Goitl. — N. Porsgrund; Drammen.) Blomskurmen små, n." omärk- 

 liga; bladflikarm smala jemnbreda. — ^ M. pectinatum DC. 



2 M. spicatum L. c^- oth $-blr i kransar, bildande bladlösa ax; bladen parbladigt 



deldta; $-foder 0; kronbladen utan klo. 2^ 6, 7, hv. bir. — * squamosum Lcest. de 

 nedre stjelkbladen flera gånger mindre än de öfre, med korta och breda flikar. Fig. 

 ri.D.681. 

 Sjöar och renare vatt. {Sk.Lpl. Karesuando. Dalsl. 01. Gottl. — * Torn. Lpm. 

 Karesuando.) Blomskärmen tydliga, fjäll-lika. Hanblrna i krans, intagande 

 toppen af det af brutna axet; honkransarne nedtill. De nedre bladen hos * likna 

 fullkomligt föreg. arts öfversta, blrna stödjande blad. 



3 M alterniflorum DC. o^-blrna skiflevisa, $-blrna / krans, nedersta kransarne i öf- 



versta bladvecken; för öfr. som föreg. ^j. 6, 7. Fig. Fi.D.2061. H.N.f.4, n:o 82. 

 Sjöar. [Sk. — Lpl. — N. till Finnm.) Till alla delar mycket finare än föreg. Axet 

 kortare, bladlöst, utom de nedersta ^-kransarne, som vanl. understödjas af de 

 öfr a stjelkbladen. — M. spicat. /? tenellum Handb. ed.2. 

 307. eiPPuRIS Lin. Hästsvans. 



1 H. vulgaris L. stjelken ledad, med kransvisa, jemnbreda — lancettlika, trubbade blad. 

 — y? fluviatilis : stjelken nedsänkt ell. flytande; bladen talrika, slaka gräslika. — 

 y maritima ■ bladen 4 — 8 i kransen, lancettlika, de nedre färre och bredare. 2^ 6 — 8. 

 Fig. Sv.B.335. F1.D.87. y Retz. Obs. f.3, t.l. F1.D.87. H.N.f.14, n:o 50. 

 Sjöstrand, a. [Sk.— Lpl. — N. till Ost-Finnm. — y5 i rinnande vatten. — y Hafsstr. 

 Hudiksvall. Gefle. Stockh. Gålön. Södml. Mörkön.^.— N. Finnm.) Den Svenska, 

 H. marit. har aldrig så breda, stund, ovala blad, som en del ex. från Abo, af 

 hvilka dock de flesta äro fullkoml. lika den vid Gefle växande. 



