142 8 Kl. ROSIFLOR^. 



Fiellv. {Torn. — Pil. Lpm. — N. Alten till Gudbrandsdalen. — ji N. Nordl. Tromsöe.) 

 Bladen under silfverhvila. 



**" Alla bladen Sfingrade, endast de vid blrna stund. Sfingrade. 



7 P. reptans L. stjelken långt krypande; blomskaften ensamma i bladvecken, enblom- 

 „miga. 2^ 7, 8, g. blr. Fig. Sv.B.709. ri.D.1164. 



Ängsrenar. [Sk. — Geslr. VeslmL Värml. Öl. Goltl. — N. sällsynt.) Stjelken ofta flera 

 fot lång; blrna stora. 



f8 P. inclinata Vill. stjelken något uppstigande ell. upprat, finluden, upptill grenad i 

 qvastlik vippa, med korta, raka blomskaft ; småbladen vigglikt aflånga, djupt sågade, 

 under tunnt gråludna ocb jemtc kanterna långhåriga. %. 6, 7, g. blr. Fig. 

 Förvildad, r. [Södml. vid Gripsholm, en gång funnen. JSer. Viby sn. VeslmL vid 

 Uppåker: A. M. Troil. — IS., som vild väx. i bot. trädgården vid Christiania.) Skiljd 

 från följ. genom de långa håren i bladkanterna och på undre bladytan, samt 

 den finare, mer gröngrå än hvita, ludenhelen. 



9 P. argentea L. stjelken uppstigande, upptill grenad i qvastlik vippa, med korta raka 

 blomskaft; småbladen vigglika, under meränd. hvitludna, n. från basen fliktandade, 

 med fram- och utåt rigtade tänder, den yttersta utdragen; kanterna tillbakaböjda. 

 2f 6, 7, g. blr. — [i viresccns: bl. under n. gröna. Fig. FI.D.865. 

 Torra st. a. [Sk. — VB. nor. del. och Pil. Lpm. Lid. Lpm. Njammats. — N.) Stjel- 

 ken ^ aln hög; bladens undre sida snöhvitt luden, stundom n. bar och gröngrå: 

 P. argentea /J sordida Fr. H.N.f.4, n:o 64. 



10 P. collina Wib. stjelkarne mest nedliggande, från midten grenade i utbredd vippa, 



med utdragna, slut!, båglikl ulböjda blomskaft; småbi, som föreg., omv. eggrunda, 

 under grågrönt ludna, kanterna meränd. platta. %. 6, 7, g. blr. — * pallescens: små- 

 bladen aflångt vigglika, under omärkligt håriga, gulsröna, vttersta tanden föga utdra- 

 gen. Fig. Lehm. Pot. 10. e.N.f.7, n:o 49. 50; ^^^4, n:o 65; V.7, n:o 51. 

 Torra st. r. {Öl. Goltl. — -'Sk. Andrarum. Blek. på Verkö; Christianopel. Smal. 

 Högsby sn, ^ m»l v. om Staby; Påskallavik: Scheutz. Upps. bot. trädg. förvildad. 

 ÖV. ymnig i Ventlinge sn, derifrån spridd till Ottenby och Persnäs: Sjöstr.) Stjel- 

 karne utgående från sidorna af det centrala bladknippet, nedligg. eller uppböjda, 

 mera greniga än hos föreg.; bladen under tunnare gråludna. '^-, ell. P. collina 

 Lehm. och Fr. samt ed. 4, synes hafva högre och mer uppstig, stjelk, ljusgröna, 

 under gulaktigt bleka småblad, med mindre utdragen uddtand. — a P. Wieman- 

 niana Gunth. P. Guntheri Pohl. ' P. intermedia Lin. Herb. och Fr. 

 (P. procumbens ^ mixta.) 



"^ * Rotbladen 5-, stjelkbladen 3fingrade. 



11 P. verna L. stjelkarne som föreg. jemte de veka blomskaften sträft långhåriga; rot- 



bladen Sfingrade, med n. jemnbreda stipler; stjelkbladen Sfingrade, snart förviss- 

 nande; småbiasien omv. eggrunda eller bredt vigglika, ofvan midten tandade, under 

 enkelt håriga, gröna. 2f 4, 5. Fig. E.B.37. ^Sturm, 17 haft. H.N.f.4, n:o 66. 

 Sandåsar. {Sk. — Uppsala. VeslmL DalsL omkr. Animmen. Ö7. GotlL — N. Christia- 

 nia etc.) Liten och nedliggande, med alltid grön stjelk och gula kronblad, som 

 meränd. sakna den mörkare fläcken, hvilken utmärker P. mdcuL Bladtänderna 

 små eggrunda, den yttersta vanL kortare än de på sidan. — P. opaca Less. 

 Resa enl. Bly It. 



12 P. cinerea Chaix: stjelk och blad, utom de glesare längre håren, tätt småludna af 



ett stjernformigt ludd; för öfrigt som föreg. :2f 5, 6, g. blr. Fig. H.N.f.3, n:o 46. 

 Sandåsar, r. {Blek. Carlskrona på många st.; Sillhöfda sn; Fridlefstad sn, t. ex. s. om 

 Kuleryd gästgg: Scheutz. Smal. från Hvetlanda, Höreda och Ekesjö till Kalmar, 

 Thorsås, Vissefjerda etc. enl. Scheutz. VG. Öl.) Föga skiljd från föreg., hvarmed 

 den af många förenas. — P. subacaulis Handb. ed.2, icke Lin., hvars subacaulis 

 enl. hans Herb. är en utländsk art. — P. incana Mönch och Fr. 



13 P. maculala Pourr. stjelkarne uppstigande, jemte de raka blomskaften småludna och 



glest korthåriga; rotbladen öfingrade, med aflångt eggrunda stipler; stjelkbladen 

 3fingrade; småbladen vigglikt omv. eggrunda, djupt sågtändade, under håriga. 2^5,6. 

 — * ambigua Gaud. småbi, flikade halfvägs till ryggnerven i aflånga samstående 



