Fam. Papilionacece. 147 



Skogsback. berg. r. {ÖG. på landtryggen söder om slätten: Åtvedaberg; Klefången vid 

 lilla Borgberget i Tjärstad sn; Borkhult i Yxnerum; Björsätter; Gräfsten i Svinstad 

 sn; Malexander; Omberg m. fl. st. VG. vid Bursle på södra sidan af Hunneberg 

 — N. Chrisliania.) Stor bredbladig växt; sliplerna hela eller bugtlandade; Urna 

 talrika. 



2 V. dumelorum L. bladen 3 — 4pariga, småbladen eggrunda, trubbiga med udd, alla 



kort småskaftade, något tillbakaböjda ; märket ofvanpå glatt, 2i. 7, nuro blr ' Fie 

 F1.D.1464. ^ -T- H F- • g. 



Lundar, r. (Skåne, vid Kaddsjö i Kaslösa sn; Krageholm; Öfvedskloster; Stenbyhällar 

 i Benestad sn; Baldringeskogen etc. JBra//._ bland Slån och Törnbuskar på Halmstads 

 gärde; i ängar söder om Vrearps g.g. ÖG. Stegeborg. Slockh. Sickla-ö.) Liknar 

 mycket föreg. Stipl. Jliklandade; blomskaften endast med 6 — 8 blr. 



** Bladen mång-[minst 6-] pari ga. 



a — Pistillens märke rundtomkring småludet. 



3 V. sylvatica L. blomklasar längre än bladen; småbladen aflånga; stiplerna mänlika, 



syllandade. 2^7,8, hvita blåstrimmiga blr. Fig. Sv.B.136. F1.D.277. 

 Skogsäng. [Sk. — VB. Jämtl. Boh. ÖL vid Horn. Gottl. i Follingbo sn. — N. till 

 Salten.) Stjelken klängande; bladen med långt, grenigt klänge. 



^4 V. Orobus DC. blomkl. något längre än de klanglösa bladen; småbladen cggrundt 

 lancettl.; stipl. hälft pil-likt lancettlika, helbräddade. 2i. 6—8. Fig. F1.D.98 HN 

 „ f.7,n:o41. 



Ängsback. nära hafvet. {N. från Lister till Svanöe i Bergens st.) Blrna hvita och 

 viol. med mörkare ådror, i korta klasar; i stället för klänge en borstlik -udd i 

 bladspetsen. — Orobus sylvaticus L. Vic. cassubica Fl.D. 



5 V. cassubica L. blrna med borstlika skärin af småskaftens längd; bladen med klänge, 



småbladen elliptiskt aflånga; stipl. som föreg. 2|. 7, 8, viol. blr. Fig Fl D 1395* 

 Jacq.A.229. H.N.f.3, n:o 40. 

 Lund. r. [Sk. — Södml. Stockh. Nacka- och Danviksbergen; Beateberg på Värmdön; 

 Drottningholm. VG. Halle- och Hunneberg: Lindb.; på en ö i Tidan vid Ullevad 

 enl. Sahién. Dalsl. Stora Wahlberg vid St. Leesjön, samt på Boxåsen i Färglanda 

 sn. Boh. Lackarebäcks oxhage i Fässbergs sn. Hall. Öl. Algutsrum på en kulle 

 vid Möllstorp.) Stjelken styf och upprat; klangen långa greniga. 



b — Märket ofvanpå glatt. 



6 V. villosa Roth: ulligt luden; blonifodrets nedra tänder långa, syl-lika; kronseglets 



skifva dubbelt kortare än klon; småbladen aflångt lancettlika ludna; baljorna ovala 

 ^ fåfröiga. j3 ]) 7, 8, viol. blr. Fig. Sv.B.166? FI.D.2177. H.N.f.4, n:o 61. 

 Akr. {Sk. — Angml. Dal. Herjed. Jämtl. Lith sn. Öl. — Södra N.) Har nästan 



dubbelt större, mer i purpur dragande blr än följ., som den kommer nog nära; 



3—6 frön. — V. Cracca Sv.B. 



7 V. Cracca L. kort småluden; fodrets trenne nedre tänder n. likformiga, kort lan- 



cettlika; kronseglets skifva af klons längd; småbladen utdraget lancettlika, trubbade 

 med udd; baljorna cylindriska 6 — lOfröiga, stjelken slankig. 2^ 6 — 8 b. blr. Fig. 

 F1.D.804. H.N.f.8,n:o42. 

 Åkrar, äng. a. {Sk. — VB. och Pit. Lpm. — iV'. till Mageröe.) Cracca major Godr. & Gren. 



8 V. tenuifolia Roth: kort och glest sträfhårig; fodrets nedersta tand syl-lik, de 2 si- 



dotänderna eggrunda sylspetsiga; kronseglets skifva längre än klon; småbladen jemn- 

 breda, spetsiga med udd. under upphöjdt nerviga; stjelken styf, flerböjd; baljorna 

 något plattade. 2j. 6— 8. Fig. Sturm, 31 haft. H.N.f. 1 3, n:o 61. 

 Back. åkerren. {Sk. allm. i östra och södr. delen. ÖG. Hagebyhöga sn; Omberg. VG. 

 Göteborg. Öl. Gottl.) Blrna blå, eller viol. med bleka klor; bladen stund, något 

 trubbiga. Föga skiljd art. 



ff Klasar fåblommiga, ganska kort skaftade. 



9 V. sevium L. blomskaften i öfra bladvecken, 3 — Sblommiga, med uppräta (stund, blott 



1—2] baljor; bladen mångpariga, med a/långt eggrunda helbräddade småblad, de 

 öfre mindre. 2|. 5,6, purpurr.ell. viol. blr. Fig. Sv.B.326. F1.D.699. 

 Ängsback. a. {Sk. — Angml. Jämtl. Öl. Gottl. — N. till Finnm. Tromsöe.) 



