152 8 Kl. ROSIFLOHiK. 



runda, de öfre mer aflånga, i spetsen intryckta, grundt sågtandade; stipl. hela. ^7, 

 g.blr. Fig. Sv.B.69. F1.D.934. Sturm, 15 haft. H.N.f.6, n:o 34. 

 Torra st. r. {Sk. Smal. Kalmar. ÖG. Söderköping: L, V. Djurb.; Dagsmosse. Stockh. 

 vid Stockby i Danderyd sn. Rosl. Östhammar på Söderöns stränder. Öl. Stundom 

 förvildad, såsom vid Uppsala, och Gefle på Brobänken samt Vestml. vid Nordanby. 



— N. Porsgrund; Chrisliania etc.) Bladtänderna korta, mest trubbiga, försvin- 

 nande nedom småbladets midt; baljorna hos denna och föreg. art långt utskju- 

 tande ur fodret; blrna mindre än hos föreg., blekare och stundom nästan hvila, 

 då den blir M. Petipierreana Willd. — M. officinalis Lam. och ed.8. 



3 M. alba Lam. vingarne och kölen kortare än seglet; baljorna eggrunda nätrynkiga 



glatta oskaftade, till hälften inneslutna i fodret; småbladen gles-sågade; stipl. hela. 

 2). 7, 8, hv. blr. Fig. Sv.B.GO.f.d. F1.D.1705. H.N.f.6, n:o 35. 

 Gat. och odl. st. r. [Sk.— Gefle. Helsl. Moviks Masugn. Medelp. Sundsvall. Dal. 

 Vestml. Vesterås. Ner. Värml. Björkefors i Sunne sn. Boh. Strömstad; Marstrand. 

 Gottl. — N. Christiania och södra prov.) Stjelken vanl. upprat, stundom manshög 

 och busklikt grenig; bladen variera mycket till formen, men arten skiljes lätt af 

 de oskaftade baljorna. — M. vulgaris Willd. Trifol. Melil. var. L. 



4 M. dentata Pers. blrna som föreg.; lialjorna ovala föga rynkade, glatta, oskaftade; 



småbladen ovalt aflånga, tätt taggsågade; stiplerna vid basen borstflikade. j) 7, g. 

 blr. Fig. Sturm, 15 haft. H.N.f.lO,n:o 49. 

 Hafsstr. r. [Skånes vestra kust vid Borreby, Hillesborg i Härslöf sn.) Har kortare 

 blomklasar än de föreg., föga längre än bladen; blrna mycket små; småbladens 

 sågtänder föga utmärkta af annat än de borstlika uddarne. 



341. TRIFOLIUM Lin. Väpling. 



f Blomfodren glatta; kronseglet slätt, upprätt. 



1 T. repens L. stjelken krypande, med långa blomhufvudskaft från bladvecken; små- 



bladen meränd. omv. eggrunda, i spetsen intryckta; blomfodrets tänder oliklånga. 

 .. % 6—9, hv. stund. rödl. blr. Fig. Sv.B.344. F1.D.990. 

 Äng. a. [Sk.—Lpl. — N. till Ost-Finnm.) Var. med n. eggrunda småblad. 



2 T. hybridum L. stjelken uppstigande, grenig, med blomskaft i öfra bladvecken; 



småbladen ovala ell. eggrunda trubbiga; blomfodrets tänder liklånga. 2|. 7, 8, hv. 



„ ell. rödl. blr. Fig.„Sv.B.129. F1.D.1706. H.N.f.7, n:o 36. 



Äng. [Sk. — Helsl. Ångml. VB. Björkfors i nor. delen. Jämtl. Östersund. Vestml. 

 Värml. VG. Kinnekulle; Göteborg. Öl. Gottl. — N. Christiania; Drammen.) Väx- 

 ten liknar T. pratense. Baljorna få sällan mer än 2 mogna frön. 

 (Tr. Jiliforme, montanum.) 



ff Blrna gula ell. bruna; seglet merändels reflladt, med nedböjd spets. 



3 T. spadiceum L. stjelken upprat; blomhufvud täta elliptiska, med håriga blomfoder; 



bladens skaft längre än de lancettlika stiplerna, alla småbladen oskaftade aflånga. 

 .. ©6— 8. Fig. Sturm, 16 haft. H.N.f.3, n:o 37. 

 Äng. r. (Medl. Sverige. Södml. Ner. och Värml. — Ångml. och Jämtl. Öl.) Har i 



början gulaktiga, sedan bruna glänsande blomhufvud. 



4 T. agrarium L. stjelken merändels upprat; blomhufvud ovala ^äfblommiga, med myc- 



ket fårade segel, n. glatta blomfoder; alla småbladen oskaftade lancettlika; stiplerna 

 lancettlika, icke kortare än det gemensamma bladskaftet. O 7, g. blr. Fig. F1.D.558. 

 H.N.f.9, n:o 52. 

 Åker- och ängsback. [Sk.—Gestr. Gefle och Ofvansjö kungsgård. Helsl. Hudiksvall. 

 Medelp. Siljeberget. Angml. Sidensjö sn. Dal. Boh. Christinedal: Thed. Öl. Gottl. 



— N. till Trondhj.) Fodrets tänder hos denna och följande hafva några få hår. 

 Var. i södra Sv. med nedliggande stjelk. — T. aureum PolL, samt Godr. a Gren. 



5 T. procumbens L. stjelken merändels nedliggande; blomhufvud täta ovala, med myc- 



ket fårade segel, n. glatta foder; bladens uddblad skafladt; stiplerna eggrunda, kor- 

 tare än bladskaftet. ©6, 7, g. blr. — /? humile: småbladen vigglika urnupna; blom- 



• hufvudskaften längre än bladen. Fig. Sturm, 16 h. H.N.f.9, n:o 53. p F1.D.796. 



Torra betesm. [Sk. allmän. — Stockh. Ner. Värml. Boh. Öl. Gottl. — N. Arendal; 

 Spjärland, Svinesund; Hvalöarne; Christiania.) a 6 — 10 tum lång, till alla delar 

 större och mer nedliggande; småbladen omv. eggrunda trubbiga ell. tvärhuggna: 



